Справа № 194/984/26
Номер провадження № 2/194/1087/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року м.Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Корягіна В.О.,
за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «ФК «Позика» Міньковська А.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2022 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18586650, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3300,00 грн. 01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», було укладено договір факторингу №01092025/1, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Згідно даного договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12012,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3300,00 грн., заборгованість за відсотками – 8712,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №18586650 від 04.02.2022 року у розмірі 12012,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що 04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №18586650, шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 880778, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Ірбіс» про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 .
Також, 04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 в електронному вигляді було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
За умовами вказаного договору №18586650 від 04.02.2022 року кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3300,00 грн. на строк до 05.05.2022 року (дата повернення кредиту), шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, зі сплатою процентів у розмірі 3% в день (стандартна процентна ставка).
Згідно листа від 23.10.2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджує факт успішного переказу коштів відповідно до умов договору про переказ коштів №ФК-П-21/04-21 від 06.04.2021 року, укладеного між компанією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ФК «Ірбіс» та здійснення наступної платіжної операції, зокрема 04.02.2022 року сума 3300,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №18586650 від 04.02.2022 року за період з 04.02.2022 року по 05.05.2022 року вбачається, що сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «Ірбіс» становить 12012,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3300,00 грн., заборгованість за відсотками – 8712,00 грн. 
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», було укладено договір факторингу №01092025/1, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 
Із витягу з додатку №1 до договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025 року, вбачається, що ТОВ «ФК «Позика» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №18586650 від 04.02.2022 року у сумі 12012,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3300,00 грн., заборгованість за відсотками – 8712,00 грн. 
Згідно платіжної інструкції №6054383 від 02.09.2025 року ТОВ «ФК «Позика» сплатило ТОВ «ФК «Ірбіс» грошові кошти за відступлення прав вимоги за договором факторингу №01092025/1 від 01.09.2025 року.
Доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору №18586650 від 04.02.2022 року, факт відсутності заборгованості за вказаним договором відповідачем суду надано не було.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,  якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного договору №71112146 від 23.09.2025 року.
Право позичальника нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, нарахування відсотків первісним кредитором відбувалося в межах строку дії договору.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №18586650 від 04.02.2022 року у розмірі 12012,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3300,00 грн., заборгованість за відсотками – 8712,00 грн. 
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного. 
02.01.2026 року між ТОВ «ФК «Позика» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №39493634/03 про надання правової допомоги, у якому в розділі 4 договору визначено вид правничої допомоги та розмір винагороди адвоката.
Додатковою угодою №18586650 від 08.05.2026 року до договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 року, сторони домовились про представництво і захист інтересів ТОВ «ФК «Позика» з боку ФОП ОСОБА_2 у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .
Відповідно до Акту надання послуг №18586650 від 08.05.2026 року на підтвердження факту надання правової допомоги, розмір винагороди за надання адвокатом правової допомоги встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 5500,00 грн.
Згідно з частиною третьою статтею 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13.01.2021 року по справі № 596/2305/18.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 5500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 628, 629, 634, 638, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256,280-282 ЦПК України, суд, суд –
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за кредитним договором №18586650 від 04.02.2022 року у розмірі 12012,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3300,00 грн., заборгованість за відсотками – 8712,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст судового рішення складено 06 серпня 2026 року.
Головуючий суддя:   В.О. Корягін