ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2026 р. Справа№ 920/1367/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Тарасенко К.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес"
на рішення Господарського суду Сумської області 
від 20.04.2026 
у справі № 920/1367/25 (суддя Вдовенко Д.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс"
про стягнення 257 480 грн 41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" про стягнення 194 064 грн 31 коп., в тому числі: 170 000 грн 00 коп. заборгованості за користування обладнанням за період з квітня 2024 року до вересня 2025 року, 10 000 грн 00 коп. штрафу, 3533 грн 42 коп. 3% річних, 10 530 грн 89 коп. інфляційних втрат.
В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 257 480 грн 41 коп., в тому числі: 226 071 грн 43 коп. заборгованості за користування обладнанням за період з квітня 2024 року до 17 лютого 2026 року, 10 000 грн 00 коп. штрафу, 6124 грн 08 коп. 3% річних, 15 284 грн 90 коп. інфляційних втрат відповідно до договору найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024, укладеного між сторонами, яку суд прийняв до розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов`язань за договором найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 226 071 грн 43 коп. за період з квітня 2024 року до лютого 2026 року (до 17.02.2026). 

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.04.2026 позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" 76 000 грн 00 коп. заборгованості, 10 000 грн 00 коп. штрафу, 3947 грн 92 коп. 3% річних, 12 199 грн 88 коп. інфляційних втрат, 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" заборгованості з орендної плати в сумі 14 000 грн 00 коп. - закрито.
У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що оскільки матеріалами справи підтверджується факт часткової сплати відповідачем заборгованості, провадження у справі № 920/1367/25 в частині стягнення з відповідача 14 000 грн 00 коп. заборгованості за користування обладнанням відповідно до договору найму обладнання № 01-04/2024 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Щодо позовних вимог про стягнення орендної плати в іншій частині суд дійшов висновку, що відповідач підтвердив належними доказами наявність підстав для звільнення його від обов`язку сплачувати орендну плату з січня 2025 року через об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які орендар не відповідає - несправності обладнання, яке потребує капітального ремонту, невиконання орендодавцем обов`язку щодо капітального ремонту котлів, що перешкоджає їх використанню відповідно до призначення та умов договору. На підставі зазначеного, суд відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача орендної плати за період з січня 2025 року до лютого 2026 року (17.02.2026) в сумі 136 071 грн 43 коп.
В частині стягнення з відповідача орендної плати в сумі 76 000 грн.за період з квітня 2024 року до грудня 2024 року (з урахуванням часткової оплати в загальній сумі 14 000 грн) суд вважав вимоги позивача обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач не подав доказів на підтвердження належного виконання договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за користування обладнанням у цей період. 
Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати за користування обладнанням у період з квітня до грудня 2024 року, суд вважав правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 10 000 грн 00 коп.
Також враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати за користування обладнанням у період з квітня до грудня 2024 року, суд вважав правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3947 грн 92 коп. 3% річних, 12 199 грн 88 коп. інфляційного збільшення суми боргу, в межах нарахованих сум, виходячи з суми заборгованості за цей період за кожен місяць, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором, а також часткової сплати заборгованості в межах періоду нарахування (2100 грн - 15.01.2026, 2150 грн. - 30.01.2026). 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 20.04.2026 у справі №920/1367/25 скасувати в частині незадоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що договір найму обладнання №01-04/2024 вважається розірваним з 17.02.2026, а до цього моменту він залишався чинним та породжував для сторін відповідні права та обов`язки, що має ключове значення для правильного вирішення спору, оскільки підтверджує, що зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати існувало безперервно з моменту передачі майна (01.04.2024) і до моменту припинення договору (17.02.2026).
За доводами скаржника, суд не врахував, що положення ч. 6 ст. 762 ЦК України підлягають застосуванню лише за умови доведення повної та об`єктивної неможливості використання майна. Скаржник стверджує, що сам факт заявленого наміру відповідача скористатися механізмом, передбаченим ст. 776 ЦК України, та подальше невиконання такого наміру підтверджує, що відповідач визнавав можливість альтернативного правового захисту своїх інтересів без припинення орендних платежів, а отже, така поведінка унеможливлює подальші посилання на ч. 6 ст. 762 ЦК України як на підставу повного звільнення від орендної плати.
Крім того, апелянт посилається на те, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України також має здійснюватися за весь період прострочення, тобто до моменту фактичного припинення зобов`язання, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо компенсаційного характеру таких нарахувань.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

25.05.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Відповідач наголошує на тому, що обладнання було фізично зношене, експлуатувалося починаючи з 2016 року без жодного капітального ремонту, тому в грудні 2024 року обладнання вчергове вийшло з ладу і стало майже непридатним для його подальшого безпечного використання, що підтверджується відповідними актами від 30 грудня 2024 року про встановлення факту неможливості використання обладнання.
Також зазначає, що враховуючи той факт, що позивачем не було вжито заходів щодо капітального ремонту обладнання та приведення його до робочого стану, а також з метою з`ясування фактичного технічного стану обладнання та можливості його подальшої експлуатації без капітального ремонту, відповідач 08.05.2025 звернувся до виробника обладнання - Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ІМПЕРІАЛ» з проханням провести огляд обладнання та дати висновок щодо технічного стану котлів (лист №18 від 08.05.2025 року). Листом №1/05/25 від 22.05.2025 року ТОВ «БУД-ІМПЕРІАЛ» надало висновок проте, що котли не придатні для подальшої експлуатації.
Відповідач також зазначає, що урахуванням того, що ним вжито всі дії, залежні від його волі, необхідні у даних спірних правовідносинах, безумовно наявні підстави для звільнення відповідача від плати за договором з 01 січня 2025 року у зв`язку з тим, що майно (обладнання) не могло бути використане через обставини, за які наймач (відповідач у справі) не відповідає.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 апеляційну скаргу у справі №920/1367/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" на рішення Господарського суду Сумської області від 20.04.2026 у справі №920/1367/25. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1367/25.
01.06.2026 матеріали справи №920/1367/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
17.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про компенсацію судових витрат, здійснених відповідачем внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1367/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2026, справу №920/1367/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.04.2024 між сторонами укладений договір найму обладнання № 01-04/2024 за умовами якого позивач в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується передати відповідачу, а відповідач приймає у строкове платне користування обладнання, що є власністю позивача (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. договору обладнанням, яке передається в користування за договором є: котли "Анкот-100" в кількості 2 шт., котел "Анкот-63" в кількості 1 шт.
Згідно з п. 1.3. договору технічний стан обладнання на момент передання його у користування за договором задовільний. 
За умовами п. 2.4 договору обладнання вважається переданим в користування з моменту підписання акту приймання-передачі. 
Позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування обладнання за актом від 01.04.2024. На момент передачі обладнання не є новим, перебуває в задовільному технічному стані та є придатним для експлуатації та використання його за цільовим призначенням.
Відповідно до п. 3.1. договору строк користування обладнанням становить три календарних роки з моменту підписання акту приймання-передачі обладнання.
Згідно з п. 3.2. договору строк користування обладнанням припиняється також у випадку дострокового розірвання договору в порядку, передбаченому цим договором або чинним законодавством.
Пунктом 4.1. договору визначено, що плата за користування обладнанням становить 10 000 грн на місяць.
За умовами п. 4.3. договору плата за користування обладнанням нараховується з дати підписання акту приймання-передачі.
Плата за користування обладнанням здійснюється у національній валюті України - гривні в безготівковій формі шляхом банківського переказу на поточний рахунок орендодавця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним (п. 4.4. договору).
Відповідно до п. 5.2. договору орендар зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати плату за користування обладнанням; підтримувати обладнання в справному стані, проводити за свій рахунок поточний ремонт, нести витрати по утриманню обладнання.
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками. Строк дії договору закінчується 31.03.2027 (п. 7.1., 7.2. договору).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати орендної плати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 226 071 грн 43 коп. за період з квітня 2024 року до лютого 2026 року (до 17.02.2026), що і стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що користувався обладнанням лише в період з 01.04.2024 до 30.12.2024, загальна сума орендної плати за період користування обладнанням становить 90 000 грн. Відповідач частково сплатив заборгованість в сумі 14 000 грн. Відповідач здійснював поточне технічне обслуговування котлів за договором від 08.04.2024, укладеного з виконавцем ТОВ "Лімік". 30.12.2024 відповідачем складені акти встановлення факту неможливості використання обладнання. Враховуючи наявні несправності, позивач звернувся до ТОВ "Лімік" з листом № 9 від 10.01.2025 щодо проведення ремонту обладнання. На вказаний лист ТОВ "Лімік" надало відповідь, в якій повідомило відповідача про виявлені несправності котлів: вийшли з ладу димососи, порушений механізм золовидалення економайзера, вихід з ладу дуттєвого вентилятора, вигорання частини металевих конструкцій котла, прогорання колосникових решіток. Враховуючи вказані несправності, ТОВ "Лімік" вказує на недоцільність здійснення ремонту котлів, у зв`язку з їх значним фізичним зносом. Ремонт є економічно необґрунтованим, оскільки потребує майже повної заміни зношених деталей котлів. Враховуючи істотне порушення позивачем умов договору, невиконання обов`язку з проведення капітального ремонту обладнання впродовж всього строку його експлуатації, відповідач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору (використання обладнання за призначенням), що стало підставою для звернення до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди. Господарський суд Сумської області у рішенні по справі № 920/1295/25 встановив, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження несправності обладнання, яке потребує капітального ремонту. Позивачем не спростовано належними доказами наданий висновок щодо несправності обладнання, не надано доказів здійснення капітального ремонту, якого потребує обладнання. Відповідач, в свою чергу, виконав свій обов`язок щодо поточного ремонту обладнання, що підтверджується договором про надання послуг від 08.04.2024, актами виконаних робіт № 1/10-2024 від 31.10.2024, №1/11-2024 від 30.11.2024, № 1/12-2024 від 20.12.2024.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Рішення суду першої інстанції від 20.04.2026 оскаржується позивачем в частині незадоволених позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" 136 071,43 грн орендної плати за період з січня 2025 року до лютого 2026 року (17.02.2026) та 3% річних в сумі 2 176,16 грн, інфляційних втрат в сумі 3 085,02 грн.
В частині задоволених позовних вимог та в частині закриття провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" заборгованості з орендної плати в сумі 14 000 грн 00 коп., рішення суду позивачем не оскаржується, а тому, з огляду на положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 759, 762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З матеріалів справи слідує та встановлено судом, що 30.12.2024 відповідач склав акти встановлення факту неможливості використання обладнання, в яких зазначив, що котли "Анкот-100" 2 шт. та котел "Анкот-63" 1 шт., які перебувають у користуванні ТОВ "ТД "Енергосервіс" на підставі договору найму обладнання № 01-01/2024 від 01 квітня 2024 року і належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентал Бізнес", знаходяться у несправному стані, який унеможливлює їх використання за призначенням (для опалення приміщення). Опис несправностей, їх наслідки та вплив на роботу зафіксовані в актах. 
31.01.2025 відповідач надіслав позивачу лист № 8 з проханням на підставі ст. 776 ЦК України вжити заходів з проведення капітального ремонту обладнання для приведення його до належного робочого стану, враховуючи, що обладнання фізично зношене, експлуатується починаючи з 2016 року (на підставі укладеного між сторонами договору від 01.10.2016) без капітального ремонту. 
14.02.2025 відповідач повторно надіслав позивачу лист № 10 щодо проведення капітального ремонту обладнання, просив директора позивача з`явитися особисто для з`ясування та фіксації фактичного технічного стану обладнання, складання двостороннього акту з відображенням у ньому необхідних заходів, визначення обсягів і строків проведення капітального ремонту.
22.04.2025 відповідач направив позивачу лист № 16, в якому наполягав на проведенні огляду обладнання на місці його встановлення з метою визначення обсягу необхідних робіт з капітального ремонту та часу їх проведення, а також повідомив, що акти надання послуг № 75 від 31.01.2025, № 142 від 28.02.2025 та № 262 від 31.03.2025 ТОВ "Торговий дім "Енергосервіс" підписані не будуть через те, що протягом зазначеного періоду обладнання не функціонувало належним чином.
06.05.2025 відповідач надіслав позивачу лист № 17, в якому пропонував позивачу з`явитися для огляду обладнання та складання акту 13 травня 2025 року на 10 год. 00 хв. 
08.05.2025 відповідач звернувся до виробника котлів ТОВ "Буд-Імперіал" з листом № 18, в якому просив направити представника для здійснення огляду обладнання. 22.05.2025 ТОВ "Буд-Імперіал" надав висновок, в якому (після аналізу наданої інформації та огляду стану котлів на фото, надісланих відповідачем) вказав, що котли на сьогоднішній день не придатні для подальшої експлуатації, ремонтні роботи не будуть економічно обґрунтовані, так як гарантійний термін закінчився. 
03.06.2025, 15.08.2025 відповідач надіслав позивачу листи щодо дострокового розірвання договору найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024.
08.09.2025 виробник твердопаливних котлів "Анкот" ТОВ "Буд-Імперіал" листом № 1/09/2025 повідомив відповідача, що строк служби котлів не має перевищувати 10 років. Здійснення капітального ремонту твердопаливних котлів, які використовує ТОВ "Торговий дім "Енергосервіс" неможливо, у зв`язку з тим, що котли відпрацювали понад 10 років та не підлягають ремонту.
Договір оренди розірваний у судовому порядку згідно з рішенням Господарського суду Сумської області від 11.12.2025 у справі № 920/1295/25 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергосервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал Бізнес" про дострокове розірвання договору найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024 з 01.02.2025) з моменту набрання рішенням суду у справі № 920/1295/25 законної сили. Рішення суду у справі № 920/1295/25 набрало законної сили 17.02.2026. 
Відповідно до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Наведена норма права визначає в якості підстави для звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які орендар не відповідає.
Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі наведеної правової норми він має право порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.
У справі № 920/1295/25 Господарський суд Сумської області дійшов висновку про розірвання договору, встановивши наявність доказів на підтвердження несправності обладнання, яке потребує капітального ремонту, невиконання орендодавцем обов`язку щодо капітального ремонту котлів (ст. 776 Цивільного кодексу України), що перешкоджає їх використанню відповідно до призначення та умов договору. Поряд з цим суд встановив, що орендар виконав свій обов`язок щодо поточного ремонту обладнання, що підтверджується договором про надання послуг від 08.04.2024, актами виконаних робіт № 1/10-2024 від 31.10.2024, №1/11-2024 від 30.11.2024, № 1/12-2024 від 20.12.2024.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставина неможливості використання переданого в оренду обладнання відповідно до призначення та умов договору, є підтвердженою та позивачем не спростованою.
З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідач підтвердив належними доказами наявність підстав для звільнення його від обов`язку сплачувати орендну плату з січня 2025 року через об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які орендар не відповідає - несправності обладнання, яке потребує капітального ремонту, невиконання орендодавцем обов`язку щодо капітального ремонту котлів, що перешкоджає їх використанню відповідно до призначення та умов договору, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача орендної плати за період з січня 2025 року до лютого 2026 року (17.02.2026) в сумі 136 071 грн 43 коп не підлягають задоволенню.
Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних в загальній сумі 6 124 грн 08 коп. за період з 16.05.2024 до 05.03.2026 та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 15 284 грн 90 коп. за період з 16.05.2024 до 05.03.2026, виходячи з суми заборгованості за кожен місяць, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних, що за перерахунком суду, в межах нарахованих сум, виходячи з суми заборгованості за цей період за кожен місяць, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором, а також часткової сплати заборгованості в межах періоду нарахування, становлять 3 947,92 грн та інфляційних втрат, що за перерахунком суду становлять 12 199,88 грн.
Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених вище.
Також розглядаючи спір, суд першої інстанції задовольнив вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 10 000,00 грн в розмірі 5 % від вартості обладнання (200 000,00 грн), та у цій частині апелянтом рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Інші доводи, на які посилається скаржник під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 20.04.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Сумської області від 20.04.2026 у справі №920/1367/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентал бізнес".
Матеріали справи №920/1367/25 повернути Господарському суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко