154/2544/26 
2/154/1523/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
15 вересня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
23 червня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630840461 від 30 липня 2023 року у розмірі 24 737,12 грн.
Обґрунтування позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 630840461, за яким відповідачу надано кредит у сумі 5 100,00 грн.
Позивач зазначає, що кредитний договір укладено в електронній формі. Відповідач зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, зазначив персональні та контактні дані, реквізити банківської картки, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZYPY-5853.
За твердженням позивача, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 5 100,00 грн на зазначену ним банківську картку.
Надалі право грошової вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося.
Так, на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Реєстру прав вимоги № 252 від 03 жовтня 2023 року право вимоги за кредитним договором відповідача перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС».
28 травня 2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01, на виконання якого сторонами підписано Реєстр прав вимоги № 2 від 28 травня 2025 року, до якого включено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630840461.
16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 16 липня 2025 року та акта приймання-передачі реєстру боржників право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, отриманий кредит та проценти за користування ним не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 24 737,12 грн, з яких: 5 100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 19 637,12 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Заборгованість за штрафними санкціями до стягнення у цій справі позивачем не заявлена.
У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 630840461 від 30 липня 2023 року у розмірі 24 737,12 грн, а також понесені судові витрати: 2 662,40 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 30 червня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.
Іншою ухвалою суду від 30 червня 2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду відомості щодо належності ОСОБА_1 платіжної картки з маскою НОМЕР_5, зарахування на неї у період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року коштів у сумі 5 100,00 грн, належності відповідачу фінансового номера телефону НОМЕР_1 , а також відповідні банківські документи щодо рахунку та руху коштів.
14 липня 2026 року до суду на виконання зазначеної ухвали надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб, у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених вимог не подав, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, суд відповідно до статей 223, 280 ЦПК України постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
30 липня 2023 року від імені ОСОБА_1 сформовано заявку на отримання грошових коштів у кредит за договором № 630840461, у якій зазначено бажану суму кредиту 5 100,00 грн та строк 30 днів.
У заявці зазначено персональні дані позичальника: ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом 0712 23 липня 2022 року, фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреси реєстрації та проживання у м. Володимирі. Для отримання кредитних коштів зазначено платіжну картку з маскованим номером НОМЕР_5 .
30 липня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 630840461.
За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії у межах установленого кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах договору.
На момент укладення договору сума першого траншу становила 5 100,00 грн.
Договором розмежовано строк дії кредитної лінії та Дисконтний період кредитування.
Відповідно до пункту 3.1 договору позичальнику надано Дисконтний період кредитування, протягом якого він має право отримувати чергові транші в межах кредитного ліміту та частково повертати отриманий кредит. На момент укладення договору тривалість первісного Дисконтного періоду становила 30 календарних днів від дати отримання першого траншу.
Водночас закінчення первісного 30-денного Дисконтного періоду не визначено договором як закінчення строку дії кредитної лінії чи як кінцевий строк повернення всієї суми кредиту.
Згідно з пунктом 7.1 договору 29 серпня 2023 року визначено рекомендованою, але не обов`язковою датою дострокового повного повернення кредиту.
Кінцевою датою повернення кредиту відповідно до пункту 7.3 договору визначено 29 серпня 2028 року.
Пунктом 11.1 договору встановлено строк його дії п`ять років, а умовами пункту 11.2 передбачено можливість користування кредитом від дати отримання відповідного траншу до закінчення строку дії договору або його дострокового припинення у передбачених договором випадках.
Окремо договором передбачено можливість продовження саме Дисконтного періоду кредитування.
Відповідно до пункту 3.2 договору для продовження Дисконтного періоду позичальник повинен протягом чинного Дисконтного періоду або Пільгового періоду сплатити всі фактично нараховані на відповідний момент проценти та активувати функцію продовження строку Дисконтного періоду в Особистому кабінеті або через передбачений договором термінал самообслуговування.
Пільговим періодом за умовами договору є додаткові три календарні дні після закінчення Дисконтного періоду, протягом яких кредитодавець за передбачених договором умов приймає виконання грошових зобов`язань позичальника як належне.
Кількість можливих продовжень Дисконтного періоду договором не обмежена.
Тривалість кожного продовження Дисконтного періоду визначається за передбаченою пунктом 3.2 договору формулою з урахуванням чинної дати його закінчення та дати ініціювання позичальником відповідного продовження. Якщо продовження ініційовано після поточної дати закінчення Дисконтного періоду, його тривалість становить 30 календарних днів.
Згідно з пунктом 3.3 договору для здійснення першого продовження Дисконтного періоду позичальник повинен був сплатити всі проценти, нараховані за перші 30 календарних днів користування кредитом, у сумі 1 606,50 грн. Інформація про суму процентів, необхідних для наступних продовжень, мала надаватися позичальнику через Особистий кабінет.
Пунктом 3.4 договору передбачено, що продовження Дисконтного періоду не є зміною строку дії договору та не потребує укладення додаткової угоди. Ініціювання такого продовження визначено договором як конклюдентну дію позичальника, спрямовану на застосування вже погоджених сторонами умов кредитування.
Платою за користування кредитом відповідно до пункту 8.1 договору є проценти. Процентні ставки за договором є фіксованими.
Згідно з пунктом 8.3.1 договору протягом первісного Дисконтного періоду, від дати видачі кредиту до 29 серпня 2023 року включно, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 383,25 % річних, що на дату укладення договору становило 1,05 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
Таким чином, за користування кредитом у сумі 5 100,00 грн протягом первісного 30-денного Дисконтного періоду договором передбачено нарахування процентів у сумі 53,55 грн за кожний день, а загальна сума процентів за цей період становить 1 606,50 грн.
Відповідно до пункту 8.4 договору після закінчення Дисконтного періоду проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1087,70 % річних, що на дату укладення договору становило 2,98 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним.
За умови незмінного залишку кредиту у сумі 5 100,00 грн така ставка відповідає нарахуванню процентів у розмірі 151,98 грн за кожний день користування кредитом.
Відповідно до пункту 8.6 договору проценти нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожний день користування ним, починаючи з першого дня надання відповідного траншу.
Отже, договором заздалегідь визначено два режими нарахування процентів: процентну ставку, яка застосовується протягом Дисконтного періоду, та окрему фіксовану процентну ставку, яка застосовується після його закінчення.
При цьому застосування ставки, передбаченої для періоду після закінчення Дисконтного періоду, умовами договору не поставлено у залежність від укладення окремої додаткової угоди про продовження строку кредитування.
Згідно з умовами договору після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти у визначеному договором порядку, а також має право у будь-який час достроково повернути отриманий кредит повністю або частково зі сплатою фактично нарахованих процентів.
Пунктом 11.4 договору окремо передбачено, що кредитодавець не має права в односторонньому порядку продовжувати встановлений договором строк кредитування та строк дії договору.
Договором також передбачені наслідки порушення позичальником своїх зобов`язань, зокрема право кредитодавця за визначених договором обставин вимагати дострокового повернення кредиту та належних до сплати платежів.
Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 630840461 містить узгоджені з наведеними умовами відомості: тип кредиту - кредитна лінія, сума кредиту - 5 100,00 грн, первісний Дисконтний період - 30 днів з можливістю продовження, процентна ставка - фіксована; для обраного позичальником 30-денного періоду загальні витрати за кредитом визначені у сумі 1 606,50 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 6 706,50 грн.
У паспорті також зазначено ставку, яка застосовується після закінчення Дисконтного періоду, - 1087,70 % річних.
Паспорт споживчого кредиту містить відомості про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5853, який направлено 30 липня 2023 року о 13 год 12 хв 39 с та введено о 13 год 12 хв 56 с.
Договір кредитної лінії № 630840461 містить відомості про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZYPY, направленим та введеним у той самий час. З боку кредитодавця договір підписаний кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Сінченка Сергія Анатолійовича.
Надані Правила надання грошових коштів у позику та документи щодо порядку укладення електронних договорів передбачають дистанційне оформлення кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця із заповненням заявки, зазначенням персональних і контактних даних та реквізитів платіжної картки, підтвердженням заявки, ознайомленням із паспортом кредиту й умовами договору та їх підписанням одноразовими ідентифікаторами.
Долучені до матеріалів справи Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі та Порядок укладення кредитодавцем договорів в електронній формі описують технічну послідовність оформлення кредиту, яка передбачає заповнення позичальником електронної заявки, зазначення персональних та контактних даних, реквізитів платіжної картки, підтвердження подання заявки одноразовим кодом, ознайомлення з паспортом кредиту та офертою, отримання на зазначений номер телефону одноразових ідентифікаторів та їх введення у відповідних полях Особистого кабінету для підтвердження ознайомлення з паспортом кредиту та акцепту умов кредитного договору.
Згідно з Порядком дій кредитодавця, після формування електронного договору файл договору та дані його електронного підписання зберігаються у форматі, який унеможливлює зміну або видалення відповідної інформації, примірник договору надсилається на електронну адресу позичальника та стає доступним в його Особистому кабінеті, після чого кредитодавець ініціює переказ кредитних коштів.
На підтвердження перерахування кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення № 988ba89c-2db7-401e-a73f-10f0f3c5336b від 30 липня 2023 року.
Згідно з указаним платіжним дорученням платником є ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246, банк платника - АТ «АЛЬФА-БАНК». Отримувачем зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Сума переказу становила 5 100,00 грн. У призначенні платежу зазначено: «Переказ коштів згідно договору № 630840461 від 30.07.2023, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_5 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». Платіж проведено банком 30 липня 2023 року.
На виконання ухвали суду від 30 червня 2026 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 06 липня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260706/113458-БТ надало інформацію щодо рахунків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Вказана відповідь банку надійшла до суду 14 липня 2026 року.
За інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 , якій відповідає рахунок IBAN НОМЕР_7 . Останні чотири цифри та інші реквізити цієї картки відповідають зазначеній у заявці на отримання кредиту та платіжному дорученні картці з маскованим номером НОМЕР_5. Банк також повідомив, що на ім`я відповідача емітувалися й інші платіжні картки.
У відповіді банку зазначено, що номер телефону НОМЕР_1 , на який у період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року надсилалася інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_6 , був та є фінансовим номером телефону за цією карткою, а також знаходиться та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 .
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» також повідомило, що на рахунок, до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 , у період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року було зараховано кошти у сумі 5 100,00 грн, датою такого зарахування є 30 липня 2023 року.
До відповіді банку долучено виписку за рахунком ОСОБА_1 за період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року.
З виписки вбачається рух коштів за платіжною карткою № НОМЕР_6 у зазначений період. Зокрема, 30 липня 2023 року у виписці відображена операція «Зарахування переказу» на суму 5 100,00 грн. Після проведення цієї операції залишок коштів за рахунком становив 5 209,49 грн.
Таким чином, платіжне доручення первісного кредитора містить відомості про ініціювання 30 липня 2023 року переказу 5 100,00 грн за договором № 630840461 на платіжну картку НОМЕР_5, а надані безпосередньо банком документи містять відомості про належність відповідної картки ОСОБА_1 та фактичне зарахування 30 липня 2023 року на пов`язаний із нею рахунок коштів у сумі 5 100,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 630840461, кредит у сумі 5 100,00 грн видано ОСОБА_1 30 липня 2023 року строком на 30 днів. Датою продажу права вимоги у розрахунку зазначено 03 жовтня 2023 року.
У розділі «Оплати» відображено три платежі: 01 вересня 2023 року - 35,00 грн, 02 вересня 2023 року - 15,00 грн та 10 вересня 2023 року - 5,00 грн. Загальна сума фактично відображених у цьому розділі оплат становить 55,00 грн.
Відповідно до табличної частини розрахунку, 30 липня 2023 року до обліку поставлено основну суму кредиту 5 100,00 грн та нараховано проценти у розмірі 53,55 грн.
Надалі до 29 серпня 2023 року включно первісний кредитор здійснював нарахування процентів у розмірі 53,55 грн за день, що відповідає 1,05 % від суми кредиту 5 100,00 грн.
За період Дисконтного періоду до 29 серпня 2023 року включно загальна сума нарахованих процентів склала 1 606,50 грн, у зв`язку з чим станом на 29 серпня 2023 року у графі «До сплати» зазначено 6 706,50 грн, що складається з 5 100,00 грн основної суми кредиту та 1 606,50 грн нарахованих процентів.
Після закінчення зазначеного періоду розрахунок не містить відомостей про продовження Дисконтного періоду та відображає подальше нарахування процентів виходячи з розміру 151,98 грн на день, що відповідає 2,98 % від суми кредиту 5 100,00 грн.
Так, 02 вересня 2023 року у розрахунку відображено нарахування процентів у сумі 607,92 грн, що відповідає чотирьом дням нарахування по 151,98 грн, після чого, починаючи з 03 вересня 2023 року, проценти відображені окремо за кожний день у сумі 151,98 грн.
При цьому 01 вересня 2023 року враховано платіж у сумі 35,00 грн, 02 вересня 2023 року - 15,00 грн, а 10 вересня 2023 року - 5,00 грн. Інших фактичних оплат позичальника до дати продажу права вимоги у розрахунку не зазначено.
Станом на 02 жовтня 2023 року, після врахування зазначених платежів, у графі «До сплати» відображено суму 11 818,82 грн.
03 жовтня 2023 року первісним кредитором додатково нараховано проценти у сумі 151,98 грн. Таким чином, за весь період від 30 липня 2023 року по 03 жовтня 2023 року розрахунок містить нарахування процентів у загальній сумі 6 925,80 грн.
Із цієї суми 55,00 грн було враховано за рахунок платежів, здійснених 01, 02 та 10 вересня 2023 року, у зв`язку з чим непогашений залишок нарахованих процентів на дату продажу права вимоги становив 6 870,80 грн.
Отже, безпосередньо перед відступленням права вимоги 03 жовтня 2023 року розрахунок первісного кредитора відображає непогашену основну суму кредиту 5 100,00 грн та 6 870,80 грн процентів, тобто загальну суму заборгованості 11 970,80 грн.
У рядку за 03 жовтня 2023 року в колонках «Сплачено» також відображено 5 100,00 грн щодо тіла кредиту та 6 870,80 грн щодо процентів. Водночас цей день у самому документі визначений як дата продажу права вимоги, а у окремому розділі «Оплати» загальна сума платежів позичальника становить лише 55,00 грн. Тому зазначені записи від 03 жовтня 2023 року відображаються у розрахунку одночасно з вибуттям кредитної заборгованості у зв`язку з продажем права вимоги.
03 жовтня 2023 року на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Реєстру прав вимоги № 252 від 03 жовтня 2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630840461 від 30 липня 2023 року.
У витягу з Реєстру прав вимоги № 252 щодо відповідача зазначено заборгованість за основним боргом у сумі 5 100,00 грн та за процентами у сумі 6 870,80 грн, загалом - 11 970,80 грн, що відповідає розміру заборгованості, відображеному у розрахунку первісного кредитора на дату відступлення права вимоги.
Факт здійснення фінансування за Реєстром прав вимоги № 252 підтверджується актом звірки взаємних розрахунків та протоколом узгодження предмета факторингової операції і обсягу переданих прав вимоги.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», вбачається, що 03 жовтня 2023 року товариством обліковано придбану заборгованість відповідача у сумі 11 970,80 грн, з яких 5 100,00 грн - основний борг та 6 870,80 грн - проценти.
Починаючи з 04 жовтня 2023 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» продовжувало щоденно нараховувати проценти у сумі 151,98 грн, що відповідає 2,98 % від суми кредиту 5 100,00 грн. Відомостей про здійснення відповідачем будь-яких платежів після придбання права вимоги розрахунок не містить.
Такі нарахування здійснювалися до 26 грудня 2023 року включно. Станом на цю дату загальна сума заборгованості становила 24 737,12 грн, з яких 5 100,00 грн - основна сума кредиту та 19 637,12 грн - проценти.
Після 26 грудня 2023 року розрахунок ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» подальших нарахувань процентів не містить, а зазначена сума заборгованості залишалася незмінною до наступного відступлення права вимоги.
28 травня 2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 28 травня 2025 року новому кредитору передано право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630840461 у загальній сумі 24 737,12 грн, яка складалася з 5 100,00 грн основного боргу та 19 637,12 грн процентів.
Здійснення фінансування за цим договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією № 768 від 09 червня 2025 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перерахувало ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» кошти за права вимоги, передані згідно з договором факторингу № 28/0525-01 та Реєстром № 2 від 28 травня 2025 року.
16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е.
Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 16 липня 2025 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» передано право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630840461 у загальній сумі 24 737,12 грн, з яких 5 100,00 грн - прострочена основна сума боргу, 19 637,12 грн - прострочені проценти, заборгованість за іншими складовими відсутня.
Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 2 від 16 липня 2025 року сторони підтвердили передачу відповідного реєстру та перехід до ТОВ «ФК «ЕЙС» прав вимоги за включеними до нього заборгованостями.
З наданої ТОВ «ФК «ЕЙС» виписки з особового рахунку за кредитним договором за період з 16 липня 2025 року по 18 березня 2026 року вбачається, що після набуття позивачем права вимоги додаткові нарахування та погашення заборгованості не відображалися.
Станом на 18 березня 2026 року позивач обліковував заборгованість за кредитним договором у тому ж загальному розмірі 24 737,12 грн, з яких 5 100,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 19 637,12 грн - прострочена заборгованість за процентами. Заборгованість за комісіями та штрафними санкціями у виписці відсутня.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини третьої статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо укладення кредитного договору та виникнення між сторонами кредитного зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною третьою статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною другою цієї статті встановлено, що кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують дотримання сторонами письмової електронної форми кредитного договору.
Так, у заявці від 30 липня 2023 року зазначені персональні дані ОСОБА_1 , його РНОКПП НОМЕР_2 , паспортні дані, фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 та платіжна картка НОМЕР_5, на яку він просив перерахувати кредитні кошти.
Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5853, а договір кредитної лінії № 630840461 - електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZYPY. Відомості про електронне підписання містять дату та час направлення і введення відповідних ідентифікаторів.
При цьому зазначені у договорі персональні та контактні дані відповідача узгоджуються з даними заявки, а фінансовий номер телефону і банківська картка додатково підтверджені інформацією, отриманою судом безпосередньо від банку.
Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 зазначив про допустимість укладення кредитного договору в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Подібний підхід викладено Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 щодо можливості укладення цивільно-правового договору в електронній формі та прирівняння такого договору за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
За таких обставин суд вважає доведеним факт укладення 30 липня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії № 630840461.
Щодо фактичного надання відповідачу кредитних коштів.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку з надання кредиту позивачем надано платіжне доручення від 30 липня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ 5 100,00 грн за договором № 630840461 на платіжну картку НОМЕР_5, зазначивши отримувачем ОСОБА_1 та його РНОКПП НОМЕР_2 .
Крім того, на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердило, що платіжна картка № НОМЕР_6 належить ОСОБА_1 , а номер телефону НОМЕР_1 був та є фінансовим номером за цією карткою та містився в анкетних даних відповідача.
Надана банком виписка містить операцію від 30 липня 2023 року із зарахування на рахунок відповідача 5 100,00 грн.
Отже, платіжне доручення кредитодавця та відомості, отримані безпосередньо від банку-емітента платіжної картки, взаємно узгоджуються щодо дати, суми та платіжного засобу і в сукупності достовірно підтверджують фактичне отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 5 100,00 грн.
Таким чином, первісний кредитор виконав свій обов`язок щодо надання кредиту, а у відповідача виник зустрічний обов`язок виконувати передбачені договором грошові зобов`язання.
Щодо строку кредитування, Дисконтного періоду та умов його продовження.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини другої цієї статті у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Оцінюючи умови договору № 630840461 у їх взаємному зв`язку, суд враховує, що сторони розмежували строк дії договору, строк повернення кредиту та Дисконтний період кредитування.
Встановлений пунктом 3.1 договору строк у 30 календарних днів є первісним Дисконтним періодом кредитування, протягом якого застосовувалася пільгова процентна ставка та позичальник мав право отримувати нові транші в межах кредитного ліміту.
Водночас пунктом 7.1 договору 29 серпня 2023 року визначено лише рекомендованою, а не обов`язковою датою дострокового повного повернення кредиту.
Пунктом 7.3 договору кінцевою датою повернення кредиту визначено 29 серпня 2028 року, а пунктом 11.1 строк дії договору встановлено тривалістю п`ять років.
Отже, завершення первісного Дисконтного періоду 29 серпня 2023 року саме по собі не припиняло кредитного договору та не означало спливу погодженого сторонами загального строку користування кредитом.
Інше тлумачення суперечило б сукупному змісту пунктів 3.1, 7.1, 7.3 та 11.1 договору і фактично ототожнювало б різні за своїм змістом поняття - Дисконтний період та строк дії кредитного договору.
При цьому сторони окремо погодили механізм продовження саме Дисконтного періоду.
Відповідно до пункту 3.2 договору його продовження потребувало одночасного виконання двох умов: сплати протягом Дисконтного або Пільгового періоду всіх фактично нарахованих процентів та активації позичальником функції продовження строку Дисконтного періоду в Особистому кабінеті або через передбачений договором термінал самообслуговування.
Для першого продовження Дисконтного періоду пунктом 3.3 договору встановлена необхідність сплати всіх процентів, нарахованих за перші 30 днів, у сумі 1 606,50 грн.
Натомість розрахунок первісного кредитора містить лише три платежі відповідача: 35,00 грн 01 вересня 2023 року, 15,00 грн 02 вересня 2023 року та 5,00 грн 10 вересня 2023 року, тобто загалом 55,00 грн.
Доказів сплати відповідачем 1 606,50 грн, необхідних для першого продовження Дисконтного періоду, матеріали справи не містять. Так само відсутні докази активації відповідачем передбаченої пунктом 3.2 договору функції продовження такого періоду.
Власний розрахунок первісного кредитора також не відображає продовження Дисконтного періоду, а після його закінчення переходить до нарахування процентів за ставкою, передбаченою договором саме для користування кредитом поза межами Дисконтного періоду.
Отже, Дисконтний період за договором не був продовжений. Водночас ця обставина не припинила дію кредитного договору, строк якого за первісно погодженими сторонами умовами продовжувався.
Щодо процентів за користування кредитом та застосованої процентної ставки.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Частиною третьою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У договорі № 630840461 сторони безпосередньо погодили два режими нарахування процентів залежно від періоду користування кредитом.
Пунктом 8.3.1 договору передбачено, що у період від дати видачі кредиту до 29 серпня 2023 року включно проценти нараховуються за ставкою 383,25 % річних, що становило 1,05 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
Пунктом 8.4 договору встановлено, що після закінчення Дисконтного періоду проценти нараховуються за ставкою 1087,70 % річних, що на дату укладення договору становило 2,98 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним.
Обидві ставки були визначені сторонами вже на момент укладення договору, а ставка 1087,70 % річних додатково зазначена у Паспорті споживчого кредиту як ставка, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду.
Отже, застосування ставки 2,98 % після завершення Дисконтного періоду не було односторонньою зміною кредитодавцем умов договору та не залежало від укладення нової угоди. Воно було наслідком переходу до іншого, наперед погодженого сторонами режиму користування кредитом.
При цьому в Паспорті споживчого кредиту серед наслідків прострочення окрему підвищену процентну ставку за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту не встановлено, а договір відносить ставку 2,98 % саме до плати за користування кредитом після завершення Дисконтного періоду.
Тому суд не має підстав розцінювати сам факт застосування передбаченої пунктом 8.4 ставки 2,98 % на день до набрання чинності законодавчим обмеженням такої ставки як нарахування неустойки чи іншої міри цивільно-правової відповідальності.
Щодо перевірки розрахунку заборгованості та законодавчого обмеження денної процентної ставки.
Перевіряючи наданий позивачем розрахунок, суд виходить не лише з арифметичної відповідності нарахувань умовам договору, але й з необхідності їх відповідності імперативним вимогам законодавства, чинного у відповідний період.
За перші 30 календарних днів користування кредитом проценти нараховувалися з розрахунку 1,05 % від 5 100,00 грн, тобто по 53,55 грн на день.
Таким чином, за первісний Дисконтний період сума нарахованих процентів становила 1 606,50 грн, що відповідає умовам договору.
Після завершення Дисконтного періоду та відсутності його продовження проценти нараховувались виходячи зі ставки 2,98 % від 5 100,00 грн, тобто по 151,98 грн на день.
До моменту відступлення права вимоги 03 жовтня 2023 року первісним кредитором було нараховано 6 925,80 грн процентів, з яких 55,00 грн погашено платежами відповідача, у зв`язку з чим залишок заборгованості за процентами становив 6 870,80 грн.
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», отримавши 03 жовтня 2023 року право вимоги на 5 100,00 грн основного боргу та 6 870,80 грн процентів, з 04 жовтня 2023 року продовжило нарахування процентів по 151,98 грн щоденно.
Усього за період з 04 жовтня 2023 року по 26 грудня 2023 року включно, тобто за 84 календарні дні, таким кредитором нараховано 12 766,32 грн процентів.
Відтак загальний залишок заборгованості за процентами у розрахунку становить 19 637,12 грн.
Разом з тим 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» цим Законом доповнено частинами четвертою-шостою.
Частиною п`ятою статті 8 цього Закону встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Одночасно пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» установлено: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Таким чином, у перші 120 днів дії нового регулювання максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5 %.
У цій справі проценти за договірною ставкою 2,98 % нараховувалися до 26 грудня 2023 року включно.
Отже, законодавче обмеження стосується лише нарахувань за 24, 25 та 26 грудня 2023 року.
За максимально допустимої в цей період ставки 2,5 % денна сума процентів від залишку кредиту 5 100,00 грн становить: 5 100,00 грн ? 2,5 % = 127,50 грн.
Натомість кредитором за кожен із цих днів нараховано по 151,98 грн, тобто на 24,48 грн більше допустимого розміру.
Загальна сума надмірно нарахованих процентів за три календарні дні становить: 24,48 грн ? 3 = 73,44 грн.
Відповідно, із заявленої позивачем заборгованості за процентами у сумі 19 637,12 грн стягненню підлягає: 19 637,12 грн - 73,44 грн = 19 563,68 грн.
Після 26 грудня 2023 року надані позивачем розрахунки будь-яких нових процентних нарахувань не містять.
У розрахунку ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сформована на 26 грудня 2023 року заборгованість у подальшому не збільшується, а при відступленні права вимоги 28 травня 2025 року передається у тому самому розмірі.
Так само виписка ТОВ «ФК «ЕЙС» за період з 16 липня 2025 року по 18 березня 2026 року містить незмінний розмір заборгованості за процентами та не відображає їх подальшого нарахування.
Тому передбачені законом наступні етапи обмеження денної процентної ставки - 1,5 %, а надалі 1 % - на розмір заявленої до стягнення у цій справі заборгованості не впливають, оскільки після 26 грудня 2023 року проценти до складу позовних вимог не нараховувались.
Щодо переходу права вимоги до позивача.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з частиною другою цієї статті майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Матеріалами справи підтверджено послідовний перехід права вимоги за договором № 630840461.
03 жовтня 2023 року на підставі договору факторингу № 28/1118-01 та Реєстру прав вимоги № 252 право вимоги перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
У Реєстрі щодо ОСОБА_1 зазначено 5 100,00 грн основного боргу та 6 870,80 грн процентів, усього 11 970,80 грн, що повністю відповідає розрахунку первісного кредитора на дату відступлення.
Виконання фінансової складової цього договору підтверджується актом звірки взаємних розрахунків та протоколом узгодження предмета факторингової операції.
28 травня 2025 року на підставі договору факторингу № 28/0525-01 та Реєстру прав вимоги № 2 право вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».
У Реєстрі зазначена заборгованість у сумі 24 737,12 грн, а здійснення фінансування підтверджено платіжною інструкцією № 768 від 09 червня 2025 року.
16 липня 2025 року на підставі договору факторингу № 16/07/25-Е, Реєстру боржників № 2 та акта прийому-передачі Реєстру боржників право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Таким чином, матеріалами справи підтверджено безперервний ланцюг переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Разом з тим відповідно до імперативного припису статті 514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора лише в тому обсязі та на тих умовах, які реально існували на момент переходу.
Саме по собі зазначення у реєстрі боржників певного розміру заборгованості не створює у нового кредитора права на стягнення сум, нарахування яких суперечить імперативним вимогам закону.
Тому ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло належне право вимоги до відповідача, однак розмір процентної складової такої вимоги підлягає коригуванню судом на 73,44 грн з наведених вище підстав.
Щодо повернення основної суми кредиту.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За первісними умовами договору кінцевою датою повернення кредиту визначено 29 серпня 2028 року.
Разом із тим умовами договору передбачено право кредитодавця у випадку порушення позичальником грошових зобов`язань вимагати дострокового повернення кредиту.
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Матеріали справи свідчать, що після закінчення Дисконтного періоду відповідач належним чином зобов`язання зі сплати процентів не виконував: загальна сума його платежів склала лише 55,00 грн, після 10 вересня 2023 року інших платежів не здійснював.
05 лютого 2026 року ТОВ «ФК «ЕЙС» склало письмову досудову вимогу № 25771012870 про дострокове повернення всієї заборгованості за договором № 630840461, визначивши її у сумі 24 737,12 грн та вимагаючи погасити її у 30-денний строк.
Досудову вимогу направлено відповідачу поштовим відправленням з описом вкладення за адресою, зазначеною у кредитному договорі та матеріалах справи.
Після пред`явлення кредитором вимоги відповідач заборгованість не погасив, а до суду позивач звернувся 23 червня 2026 року, тобто через значний проміжок часу після направлення вимоги.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, доказів погашення основної суми кредиту чи процентів не надав та розрахунок позивача не спростував.
Ураховуючи тривале невиконання відповідачем обов`язку зі сплати процентів, передбачене договором право кредитора на дострокове повернення кредиту та реалізацію позивачем такого права шляхом пред`явлення письмової вимоги, суд вважає вимогу про стягнення неповернутої основної суми кредиту у розмірі 5 100,00 грн обґрунтованою.
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд встановив, що 30 липня 2023 року між первісним кредитором та ОСОБА_1 у належній електронній формі укладено договір кредитної лінії № 630840461.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 5 100,00 грн підтверджений не лише документами кредитодавця, а й відомостями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про належність відповідачу платіжної картки та фактичне зарахування на його рахунок відповідної суми 30 липня 2023 року.
Первісний Дисконтний період за договором становив 30 календарних днів та закінчився 29 серпня 2023 року.
Умови, необхідні для його продовження, відповідачем не виконані, тому підстав вважати Дисконтний період продовженим немає.
Водночас закінчення Дисконтного періоду не припинило строк дії кредитного договору, кінцева дата повернення кредиту за яким була визначена 29 серпня 2028 року.
Після закінчення Дисконтного періоду сторони заздалегідь погодили застосування фіксованої процентної ставки 2,98 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним.
До 23 грудня 2023 року включно підстав для обмеження цієї ставки судом не встановлено.
З 24 грудня 2023 року, у зв`язку з набранням чинності Законом № 3498-IX та застосуванням передбаченого пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» перехідного обмеження, денна процентна ставка не могла перевищувати 2,5 %.
Тому за 24, 25 та 26 грудня 2023 року замість нарахованих кредитором 151,98 грн на день стягненню підлягає по 127,50 грн на день.
Надмірно нараховані проценти становлять 73,44 грн.
Відтак із заявленої заборгованості за процентами у сумі 19 637,12 грн обґрунтованою є сума 19 563,68 грн.
Після 26 грудня 2023 року проценти кредиторами не нараховувалися, а сформована заборгованість передавалась наступним кредиторам у незмінному розмірі.
Послідовність договорів факторингу, реєстрів прав вимоги, актів прийому-передачі та документів щодо здійснення фінансування підтверджує перехід права вимоги за договором № 630840461 до ТОВ «ФК «ЕЙС», яке є належним кредитором у спірному зобов`язанні.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 630840461 від 30 липня 2023 року у загальному розмірі 24 663,68 грн, з яких:
-5 100,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту;
-19 563,68 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення 73,44 грн процентів слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1.складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2.часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3.обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4.ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, а також дії сторін щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги заявлено у сумі 24 737,12 грн, а судом визнано обґрунтованими вимоги у сумі 24 663,68 грн, позов задоволено на 99,703 відсотка від заявленого розміру.
Відтак на відповідача підлягає покладенню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 2 662,40 грн ? 24 663,68 грн / 24 737,12 грн = 2 654,50 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що 20 січня 2026 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-01.
21 січня 2026 року сторонами укладено додаткову угоду № 25771012870 до зазначеного договору, якою конкретизовано доручення щодо надання правничої допомоги у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 630840461 від 30 липня 2023 року.
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 20 березня 2026 року АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» надано позивачу правничу допомогу на загальну суму 7 000,00 грн, а саме: складання позовної заяви - 2 години, вартістю 5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи - 2 години, вартістю 1 000,00 грн; підготовка та подання адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 година, вартістю 500,00 грн; підготовка клопотання щодо отримання такої інформації - 1 година, вартістю 500,00 грн.
Зазначений обсяг та вартість послуг узгоджуються з Протоколом погодження вартості послуг, який є додатком до договору про надання правничої допомоги.
Надані послуги безпосередньо пов`язані з предметом цього спору. Підготовка адвокатського запиту та подальше звернення до суду з клопотанням про витребування банківських документів були спрямовані на отримання доказів фактичного надання кредитних коштів, а витребувані судом від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості мали значення для вирішення справи по суті.
Суд також враховує обсяг матеріалів справи, необхідність дослідження електронного кредитного договору, доказів перерахування коштів, розрахунків заборгованості та декількох послідовних договорів факторингу.
З огляду на наведене суд вважає витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн реальними, документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом цієї справи та такими, що відповідають критеріям необхідності й розумності.
Доказів, які спростовували б фактичне надання зазначених послуг, матеріали справи не містять. Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлялося.
Відсутність доказів фактичної сплати позивачем гонорару на момент вирішення справи не є підставою для відмови у розподілі таких витрат, оскільки за змістом статті 137 ЦПК України врахуванню підлягає вартість правничої допомоги, яка як сплачена, так і підлягає сплаті стороною відповідно до умов укладеного договору.
Разом з тим, оскільки позов задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу також підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 7 000,00 грн ? 24 663,68 грн / 24 737,12 грн = 6 979,22 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 9 633,72 грн, з яких 2 654,50 грн - судовий збір та 6 979,22 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, статтями 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 536, 610, 626-629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, статтями 8, 16 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 630840461 від 30 липня 2023 року у загальному розмірі 24 663 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят три) гривні 68 копійок, з яких:
- 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок - заборгованість за основною сумою кредиту;
- 19 563 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 68 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 654 (дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 979 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 22 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ігор ВІТЕР