Справа № 646/2806/26 
№ провадження 2/646/2860/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року      м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за участю представника позивача Демарчук Н.О. 
У С Т А Н О В И В :
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 16.03.2026 звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № 95429112000 від 21.06.2019, укладеним з АТ «УКРСИББАНК», у загальному розмірі 37 484, 31 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2019 між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено Договір № 95429112000, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000, 00грн. на строк до 10.07.2021 зі сплатою 55 % річних.
31.03.2021 укладено договір № 202, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 95429112000(26207966240160). 
01.04.2021 укладено договір № 04/01/04/2021/1, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 95429112000(26207966240160). 
10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 95429112000(26207966240160). 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 95429112000(26207966240160)
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №95429112000 (26207966240160) від 21.06.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37 484, 31 грн, з яких : заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 26 765, 56 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10593, 42 грн.; заборгованість за комісіями 125.33 грн.
Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 37 484,31 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000, 00 грн.
Ухвалою суду від 17.03.2026 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою суду у АТ «УКРСИББАНК» витребувано інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: документальне підтвердження щодо надання (видачі) кредитних коштів за договором № 95429112000 (26207966240160) від 21.06.2019, укладеними між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у тому числі виписки, меморіальні ордери, розрахункові документи та/або інші підтверджуючі документи щодо здійснення операції з видачі кредиту (незалежно від форми – готівкою, безготівково, у вигляді оплати за товар чи послугу); детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 95429112000 (26207966240160) від 21.06.2019, укладеними між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

31.03.2026 до суду від АТ «УКРСИББАНК» надійшла витребувана судом інформація.

З наданої АТ «УКРСИББАНК» інформації встановлено, що 30.03.2021 по вищевказаному рахунку здійснено операцію поповнення на суму 34 257, 78 грн., а виписка по рахунку НОМЕР_2 містить відомості про «перерахування коштів для погашення заборгованості від 30.03.2021» у розмірі 34 257, 78 грн., у зв`язку з чим ухвалою суду від 22.05.2026 витребувано інформацію щодо цієї операції.

10.06.2026 до суду від АТ «УКРСИББАНК» надійшла витребувана судом інформація.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направлення процесуальних документів за адресою місця реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи.
За повідомленням АТ «УКРПОШТА» направлення поштової кореспонденції на території активних бойових дій, у тому числі селища Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, де значить зареєстрованим відповідач, не здійснюється.
Інформація щодо реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери відсутня. 
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
21.06.2019 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 95429112000, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000, 00грн. на строк до 10.07.2021 зі сплатою 55 % річних.
З інформацією, наданою АТ «УКРСИББАНК» на виконання ухвали суду, встановлено, що станом на 30.03.2021 за за Договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95429112000 від 21.06.2019, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , обліковувалась заборгованість в розмірі 34257,78 UAH та була відступлена новому кредитору ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» в рамках договору факторингу № 202 від 31.03.2021.
Стосовно операції «перерахування коштів для погашення заборгованості від 30.03.2021», зазначеній у виписці по рахунку № НОМЕР_2 у валюті UAH, повідомлено, що операція погашення заборгованості в сумі 34257,78 UAH, яка відображена у виписці по рахунку датою 30.03.2021, як повне погашення заборгованості по Договору-анкеті про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95429112000 від 21.06.2019, здійснена Банком 31.03.2021 на підставі договору факторингу № 202 від 31.03.2021 через процедуру відступлення прав вимоги (продажу заборгованості) (через специфіку облікових систем Банку, а саме: різниця операційних та локальних дат та регламентів в міжсистемній взаємодії, коли закриття операційного дня однієї системи вже відбулося, а операційний день іншої системи ще не закрився, операції погашення у виписці по рахунку технічно відображаються датою 30.03.2021). Повне погашення заборгованості по рахунку № НОМЕР_2 у валюті UAH здійснено 31.03.2021 за рахунок банківських коштів та фінансування від фактора.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, проценти за користування кредитом це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Таким чином, до позивача перейшли права грошових вимог за вищевказаними кредитними договорами.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662, 40 грн.
Окрім того, позивачем понесено витрати в сумі 13 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, тобто, надання правничої допомоги у цій справі зводилося до складання позовної заяви та участі в одному судовому засіданні.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, до 5 000, 00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 514, 516, 524, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, заборгованість у загальному розмірі 37 484, 31 грн., а також 2 662, 40 грн. понесених витрат по сплаті судового збору та 5000, 00 грн. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.07.2026.
Головуючий  І.М.Демченко