УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/216/25 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О. 
Категорія 62 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №289/216/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відділ обслуговування громадян №16 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Житомирській області, про встановлення факту належності документів
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2025 року, яке ухвалено під головуванням судді Кириленка О.О. в м.Радомишлі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документів. Просила: встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : трудової книжки без серії та без номеру, виданої 27 листопада 1967 року, кадровою службою Дитячої клінічної лікарні Радянського району міста Києва; трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 16 квітня 1973 року, кадровою службою Дитячої клінічної лікарні Радянського району міста Києва; трудової книжки без серії та без номеру, виданої 18 грудня 1967 року, кадровою службою Радомишльської центральної районної лікарні Житомирської області.
Заява обґрунтована тим, що у квітні 2024 року вона ( ОСОБА_1 ) звернулася до Відділу обслуговування громадян №16 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Житомирській області за призначенням/перерахунком пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надала для цього, крім паспорту, пенсійного посвідчення, свідоцтв і посвідчень тощо також і оригінали зазначених вище трудових книжок. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 10 квітня 2024 року у зв`язку з невідповідностями, виправленнями та дописами, поставили під сумнів належність трудових книжок саме ОСОБА_1 , а тому вона не може оформити пенсію за віком на підставі вказаних вище документів.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2025 року заява ОСОБА_1 задоволена. Встановлений факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : трудової книжки без серії та без номеру, виданої 27 листопада 1967 року кадровою службою Дитячої клінічної лікарні Радянського району міста Києва; трудової книжки без серії та без номеру, виданої 18 грудня 1967 року кадровою службою Радомишльської центральної районної лікарні Житомирської області; трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 16 квітня 1973 року кадровою службою Дитячої клінічної лікарні Радянського району міста Києва.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Житомирській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вимог заявника. 
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Так як метою подачі заяви ОСОБА_1 є встановлення факту належності документів про призначення пенсії, ГУ ПФУ у Житомирській області зазначає про наявність спору про право на пенсійні виплати. Такий спір є публічно-правовим та підлягає вирішенню в позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. У судовому порядку відповідно до п.26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Отже, питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватися у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.99-102). Відповідно до змісту частини другої ст.372 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

ОСОБА_1 03 серпня 1969 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який розірваний (а.с.14).

ОСОБА_1 04 грудня 1974 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , який розірваний (а.с.17).

На ім`я ОСОБА_1 заповнені трудові книжки 27 листопада 1967 року, 18 грудня 1967 року та 16 квітня 1973 року ( НОМЕР_1 ) (а.с.18-23).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням від 10 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки не враховано до стажу періоди роботи згідно з записів трудових книжок: від 27 листопада 1967 року (відсутній зв`язок прізвищ ОСОБА_4 ); від 18 грудня 1967 року з 08 серпня 1966 року по 18 серпня 1967 року (дата заповнення пізніше періоду роботи); НОМЕР_1 із 01 липня 1979 року по 09 липня 1991 року (на печатці, якою завіреною запис про звільнення, назва підприємства не відповідає назві, куди зараховано, довідка про перейменування не надана; період навчання 1965-1967 згідно з свідоцтвом №975 (не є навчальним закладом, перетинається з періодом роботи), період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3 до трирічного віку (відсутня інформація про виховання до трирічного віку) (а.с.26-27).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (частина друга ст.293 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року в справі №644/6785/18, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Разом із тим, відповідно до частини першої ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга ст.315 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Пунктом 2.13 Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, законодавством передбачено встановлення факту належності особі трудової книжки, як основного документа, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку, а не інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року в справі №290/412/17.

Як вже наголошено вище, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції, які викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі №287/167/18-ц та Верховного Суду від 22 березня 2023 року в справі №290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2024 року в справі №522/7723/23, від 12 червня 2024 року в справі №742/2762/22.

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження про встановлення належності їй відповідних трудових книжок та зазначила, що встановлення даного факту їй (заявнику) необхідно для призначення пенсії.

Разом із тим, слід ураховувати, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом буде встановлено спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста ст.294 ЦПК України).

При цьому необхідно врахувати, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова Верховного Суду від 20 грудня 2023 року в справі №761/16555/23).

Із огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що у цій справі встановлення факту належності ОСОБА_1 трудових книжок пов`язане з необхідністю вирішити у подальшому спір про право на отримання пенсійних виплат, а тому питання щодо встановлення факту належності документів слід розглядати у позовному, а не в окремому провадженні. Вказане питання безпідставно розглянуто у порядку окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста ст.294 ЦПК України).

Аналогічна норма закріплена у частині четвертій ст.315 ЦПК України. Суддя має відмовити у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ст.377 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції, а заяву про встановлення факту належності документів залишає без розгляду. Одночасно із цим, роз`яснюється право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.259,268,ч.4 ст.315,367-368,374,377,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2025 року скасувати.
Залишити заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відділ обслуговування громадян № 16 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Житомирській області, про встановлення факту належності документів без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 1 816 грн 80 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: