Справа №295/11689/26
Категорія 146
3/295/2827/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВАП УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 701895 від 24.06.2026 року, 24.06.2026 року о 14 год. 25 хв. в м. Житомирі по вул. Східна, 80, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на бордюр ний камінь. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час там місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь особи за даною категорією справ не є обов`язковою, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з цим суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_1 .
Від захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчук Г.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 701895 від 24.06.2026; схему місця ДТП; письмові поясненнями ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Виходячи із матеріалів наданих працівниками поліції та письмових заперечень, суд вбачає, що 24.06.2026 року о 14 год. 25 хв. в м. Житомирі по вул. Східна, 80, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 та перетинаючи перехрестя вул. Східна та М. Грушевського, побачив, що попереду т/з BMW врізався в т/з Opel та задля уникнення зіткнення із т/з BMW ОСОБА_1 викрутив кермо свого в авто в праву сторону та скерував його від зіткнення із BMW, що в результаті призвело до того, що т/з ОСОБА_1 вискочило на бордюр. 
Згідно з положеннями статті 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна школа є менш значною, ніж відвернена шкода.
У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.
Суд вважає, що сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченому ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на належних та достатніх доказах. Обставини ДТП та дії ОСОБА_1 мали ознаки вчинення в стані крайньої необхідності, як передбачено ст. 18 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
А тому керуючи вищевикладеним, суд вважає провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП у зв`язку з вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності. 
Керуючись ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя          Д.Ю.Луньова