Справа № 473/3215/26
Номер провадження1-кп/473/320/2026
ЄРДР №12026152190000208
Категорія: ч.1 ст.263 КК України 
ВИРОК
іменем України

"20" липня 2026 р. місто Вознесенськ 

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта повна вища, не працює, пенсіонера МВС України, сімейний стан – одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
РНОКПП – НОМЕР_1 
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обвинувальним актом погодженим 10 липня 2026 року з керівником Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України /а.к.п. 117 – 120/.

Учасники процесу: 
прокурор ОСОБА_4 , 
захисник – адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 , 

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним: 

В першій половині дня одного із днів третьої декади місяця березня 2026 року, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Вознесенську Миколаївської області біля міського будинку культури виявив споряджені вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, а також підривач – засіб підриву /детонування/ - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які при конструктивному поєднанні утворюють придатний до вибуху вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – наступальну осколкову ручну гранату РГД – 5, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, котрі обвинувачений ОСОБА_6 забрав із собою, перенісши дані предмети до транспортного засобу – легкового автомобіля моделі «Volvo – V70» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває у його власності та користуванні, тим самим незаконно придбав бойовий припас та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, виявлені предмети, обвинувачений ОСОБА_6 перевіз до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні житлового будинку в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту проведення обшуку, а саме до 30 березня 2026 року.
30 березня 2026 року в період часу з 20:13 години до 23:30 години співробітниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 в приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено споряджені вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, а також підривач – засіб підриву /детонування/ - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які при конструктивному поєднанні утворюють придатний до вибуху вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – наступальну осколкову ручну гранату РГД – 5, яка відноситься до бойових припасів основного призначення.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 . 

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину повністю, та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив злочин, оскільки він не мав передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Підстав для сумнівів, з врахувань показань обвинуваченого ОСОБА_6 у суда немає, оскільки позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , суд знаходить достовірною та логічною, яка підтверджена за допомогою інших доказів, котрі суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу обшуку від 30 березня 2025 року з матеріалами відео фіксації до нього, 30 березня 2026 року в період часу з 20:13 години до 23:30 години співробітниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 в приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено споряджені вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, а також підривач – засіб підриву /детонування/ - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення. /а.к.п. 30 – 33, 34/.

Постановою від 31 березня 2026 року, органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якої речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, а також підривач – засіб підриву /детонування/ - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення. /а.к.п. 38/.

Висновком судової вибухово – технічної експертизи №СЕ – 19/115 – 26/5255 – ВТХ від 02 червня 2026 року, відповідно до якого, наданий на дослідження предмет, який містився в сейф – пакеті: SUD2002761, є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5 промислового виготовлення, а предмет, який містився в сейф – пакеті: SUD2002753, є засобом підриву /детонування/ - підривачем – уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, що застосовується для спорядження ручних осколкових гранат: Ф – 1, РГД – 5, РГ – 42. Надані на дослідження корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ споряджені вибуховою речовиною. 
При конструктивному поєднанні наданого на дослідження корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5 з сейф – пакету: SUD2002761 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ з сейф – пакету: SUD2002753, вони утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – наступальну осколкову ручну гранату РГД – 5, яка відноситься до бойових припасів основного призначення. Утворена наступальна осколкова ручна граната РГД – 5 придатна до вибуху. /а.к.п. 79 – 93/. 

Відповідно до акту від 26 травня 2026 року знищення /знешкодження/ вибухових матеріалів, на підривному майданчику полігона військової частини НОМЕР_3 , проведено знищення /знешкодження/ речових доказів за даним кримінальним провадженням, а саме: наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5 з сейф – пакету: SUD2002761 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ з сейф – пакету: SUD2002753, котрі при конструктивному поєднанні, утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – наступальну осколкову ручну гранату РГД – 5, яка придатна до вибуху. /а.к.п. 94/. 

Постановою від 10 червня 2026 року, органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якої речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: осколки та деталі наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, які утоврилися після вибуху гранати, при її знищення /знешкодження/ 26 травня 2026 року на підривному майданчику полігона військової частини НОМЕР_3 . /а.к.п. 96/. 

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає неналежними доказами за кримінальним провадженням два висновки судових балістичних експертиз за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5212 – БЛ від 22 квітня 2026 року /а.к.п. 53 – 58/, а також висновок висновок №СЕ – 19/115 – 26/5213 – БЛ від 13 травня 2026 року /а.к.п. 68 – 74/.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5212 – БЛ від 22 квітня 2026 року, предметом дослідження був пістолет із маркуванням «SCHMEISSER» «ПГШ – 790» « НОМЕР_4 », котрий не є вогнепальною зброєю, і котрий не придатний для здійснення пострілів. /а.к.п. 53 – 58/.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5213 – БЛ від 13 травня 2026 року, предметами дослідження були гладкоствольна двоствольна мисливська рушниця моделі «ТОЗ – БМ» 16 – го калібру із наступними маркувальними позначеннями: на подушці лівого та правого ствола та на лівій подушці колодки: «16839 – 64», а на цівці: « НОМЕР_5 », 1964 року виготовлення виробництва Тульського зброярного заводу, місто Тула СРСР. Рушниця виготовлена промисловим способом, придатна до стрільби та є вогнепальною зброєю. Також предмети з числа наданих на експертизу, є патронами 16 – го калібру до мисливської гладкоствольної зброї, виготовлені саморобним способом з використанням частин патронів промислового виробництва /гільзи, капсуля, пороху, шроту, пиж – контейнеру/, патрони придатні для стрільби. /а.к.п 68 – 74/. 

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки судовий розгляд проводиться виключно лише стосовно нього, як особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, погодженого 10 липня 2026 року з керівником Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України /а.к.п. 117 – 120/.

Придбання та зберігання обвинуваченим ОСОБА_6 пістолета із маркуванням «SCHMEISSER» «ПГШ – 790» «КО – 049928», котрий не є вогнепальною зброєю, і котрий не придатний для здійснення пострілів, а також – гладкоствольної двоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ – БМ» 16 – го калібру із наступними маркувальними позначеннями: на подушці лівого та правого ствола та на лівій подушці колодки: «16839 – 64», а на цівці: «4812 – 64», 1964 року виготовлення виробництва Тульського зброярного заводу, місто Тула СРСР, а також патронів до неї 16 – го калібру, виготовлених саморобним способом з використанням частин патронів промислового виробництва /гільзи, капсуля, пороху, шроту, пиж – контейнеру/, котрі придатні для стрільби, не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і не інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , як вчинення кримінального правопорушення за обвинувальним актом, погодженим 10 липня 2026 року з керівником Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України /а.к.п. 117 – 120/.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, тобто придбання та зберігання бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу. 

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В зв`язку з цим, суд не може відповідно до ч.1 ст.263 КК України кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 з кваліфікуючою ознакою вчинення даного кримінального правопорушення, як незаконне носіння бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, оскільки дана кваліфікуюча ознака не зазначена в обвинувальному акті кримінального провадження /а.к.п. 117 – 120/, і при її визначенні у вироку суду, суд вийде за межі обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_6 , що призведе до погіршення його становища. 

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 . 

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином Особливої частини КК України розділу ІХ та є кримінальним правопорушенням проти громадської безпеки.  Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він має повну вищу освіту, є військовозобов`язаним, не працює, є пенсіонером МВС України, сімейний стан - одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, є не судимим. /а.к.п. 103 – 113/.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.1 ст.263 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України. До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.             З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , з врахуванням позиції прокурора та сторони захисту, які вважали за необхідне та просили суд призначити обвинуваченому основний вид покарання в виді позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання, з встановленням іспитового строку випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст. 75 – 78 КК України.    Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально – виховних заходів роботи з обвинуваченим. /а.к.п. 125 – 126/.
Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 96, 97/.              Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. /а.к.п. 43 – 44, 52, 67, 128/. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , котрий був застосований до нього під час судового слідства в виді особистого зобов`язання, підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави для продовження дії даного запобіжного заходу після ухвалення вироку.   Ухвала від 02 квітня 2026 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/1526/26, провадження №1-кс/473/213/2026/, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає скасуванню. /а.к.п. 43 – 44/.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 – 380 КПК України, суд 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому основне покарання в виді позбавлення волі строком на 03 /три/ роки, із зарахуванням йому в строк відбування основного покарання за вироком суду строку його попереднього ув`язнення з 31 березня 2026 року по 01 квітня 2026 року включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046 – VIII від 18 травня 2017 року, за правилами, передбаченими у ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в виді особистого зобов`язання – скасувати. 

Речові докази за кримінальним провадженням: осколки та деталі наступальної осколкової ручної гранати РГД – 5, які утоврилися після вибуху гранати, при її знищення /знешкодження/ 26 травня 2026 року на підривному майданчику полігона військової частини НОМЕР_3 , котрі упаковані до сейф – пакету номер №6072437 з їх первинним упакуванням, котрі відповідно до квитанції з порядковим номером №120 Книги №853 обліку речових доказів, зберігаються в камері зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 – знищити. /а.к.п. 96, 97/. 

Вилучені у обвинуваченого ОСОБА_6 речі, котрі не є речовими доказами за кримінальним провадженням, і помилково були визначені органом досудового розслідування, як речові докази, а саме: гладкоствольну мисливську рушницю моделі «ТОЗ – БМ» 16 – го калібру із наступними маркувальними позначеннями: на подушці лівого та правого ствола та на лівій подушці колодки: «16839 – 64», а на цівці: «4812 – 64», та 08 /вісім/ стріляних гільз 16 – го калібру, котрі запаковані в прозорий спеціальний пакет експертної служби МВС України, котрий скріплений стяжною пломбою:№Н29357467 CONTROL, і котрий відповідно до квитанції з порядковим номером №118 Книги №853 обліку речових доказів зберігається в камері збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, /а.к.п. 75, 76/, а також предмет не придатний для здійснення пострілів, котрий не є вогнепальною зброєю, пістолет із маркуванням «SCHMEISSER» «ПГШ – 790» «КО – 049928», котрий в напіврозібраному стані із частинами: кожух – затвор з марлевим тампоном упаковано до сейф – пакету: WAR 1102886, і котрий відповідно до квитанції з порядковим номером №112 Книги №853 обліку речових доказів зберігається в камері збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, /а.к.п. 59, 60/ – повернути безоплатно обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . /а.к.п. 59, 60, 75, 76/.

Ухвалу від 02 квітня 2026 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/1526/26, провадження №1-кс/473/213/2026/, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна обвинуваченого ОСОБА_6 – скасувати. /а.к.п. 43 – 44/.

Процесуальні витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA128999980313090106000014446, код отримувача ЄДРПОУ: 37992030, банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету 21081100 : 
-3369 /три тисячі триста шістдесят дев`ять/ гривень 52 копійки за проведення судової балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5212 – БЛ від 22 квітня 2026 року /а.к.п. 52/.
-4332 /чотири тисячі триста тридцять дві/ гривні 24 копійки за проведення судової балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5213 – БЛ від 13 травня 2026 року /а.к.п. 67/.
-7701 /сім тисяч сімсот одну/ гривню 76 копійок за проведення судової вибухово – технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «дослідження вибухових притроїв, слідів та обставин вибуху», висновок №СЕ – 19/115 – 26/5255 – ВТХ від 02 червня 2026 року /а.к.п. 128/, а всього: 15403 /п`ятнадцять тисяч чотириста три/ гривні 52 копійки. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.             
Суддя:        ОСОБА_1