ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року   Справа № 924/863/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Кульчій І.М. ,  суддя Хабарова М.В. 

без повідомлення учасників справи, відповідно до частини 10 статті 271 ГПК України 

розглянувши апеляційну скаргу позивача LAFINER SOP TRADING LTD (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАФІНЕР СОП ТРЕЙДІНГ») на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.07.2026 (повна ухвала складена 08.07.2026) у справі №924/863/23 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом LAFINER SOP TRADING LTD (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАФІНЕР СОП ТРЕЙДІНГ»)
до відповідачів:
1) ОСОБА_1 ;
2) ОСОБА_2 ;
3) ОСОБА_3 ;
4) ОСОБА_4 ;
5) ОСОБА_5 ;
6) ОСОБА_6 ;
7) ОСОБА_7 ;
8) ОСОБА_8 ;
9) ОСОБА_9 ;
10) ТОВ «Бул-Спред»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:
1) Акціонерне товариство «Проскурів»;
2) ОСОБА_10 ;
3) ОСОБА_11 ;
4) ОСОБА_12 ;
5) ОСОБА_13 ;
6) ОСОБА_14 ;
7) ПАТ «ХМЕЛЬНИЦЬКЕ АТП 16854»
про витребування простих іменних акцій бездокументарної форми існування, зобов`язання депозитарної установи внести зміни до системи депозитарного обліку і здійснити перереєстрацію права власності на цінні папери шляхом здійснення безумовних депозитарних операцій
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.07.2026 у справі №924/863/23, зокрема, задоволено заяву ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №924/863/23 до припинення його перебування на військовій службі у складі Збройних Сил України.
Не погоджуючись із ухвалою, позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.07.2026 у даній справі та направити справу суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи скаргу позивач зазначає, суд першої інстанції суд безпідставно не врахував, що у даному випадку отримання відповідачем ОСОБА_2 довідки з військової частини задовго до його офіційного залучення до справи свідчить про його повну обізнаність.
На думку скаржника, дата видачі цієї довідки на другий день після екстреного викупу акцій є свідченням протиправного зупинення провадження у даній справі.
Позивач наголошує, що ОСОБА_2 навмисно чекав закінчення підготовчого засідання і подав заяву лише через 75 днів після отримання документа, а також тривалий час замовчував перед судом факт його перебування в лавах ЗСУ задля створення штучних умов для протиправного позбавлення позивача його права належним чином відреагувати на таку його заяву шляхом подання клопотання про роз`єднання позовних вимог.
Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції проігнорував заперечення та вимоги статті 43 ГПК України. Суд мав би визнати подану ОСОБА_2 заяву зловживанням процесуальними правами та залишити її без розгляду та продовжити розгляд справи, оскільки дії відповідача спрямовані виключно на затягування процесу.
Крім того, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, інформація, зазначена в довідці може бути неактуальною, оскільки на момент її подання до суду статус ОСОБА_2 , як діючого військовослужбовця, міг вже змінитися.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2026 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Мамченко Ю.А., суддя Кульчій І.М., суддя Хабарова М.В.
Ухвалою від 14.08.2026 відкрито апеляційне провадження у справі №924/863/23.
28.08.2026 від АТ «Проскурів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому товариство просить відмовити у її задоволенні.
У відзиві АТ «Проскурів» звертає увагу, що перебування сторони у складі Збройних Сил України є безумовною підставою для зупинення провадження. Приписи ГПК України чітко зобов`язують суд зупинити провадження у справі у разі перебування учасника на військовій службі, і суд першої інстанції не має дискреційних повноважень ігнорувати цей факт за наявності офіційної довідки.
Товариство наголошує, що закон не обмежує військовослужбовця строками реалізації його права на захист та зупинення справи під час дії воєнного стану, тому подання заяви на стадії розгляду по суті є цілком правомірним та обумовленим реальними обставинами.
Крім того, надана довідка є належним доказом на підтвердження перебування ОСОБА_2  на військовій службі у складі Збройних Сил України. Жодних доказів його звільнення з лав ЗСУ позивачем не надано.
14.09.2026 надійшов відзив ОСОБА_2 , у якому він також заперечує проти задоволення апеляційної скарги та наголошує на тому, що жодного зловживання процесуальними правами з його боку не було. Наголошує, що станом на даний час в Україні оголошено загальну мобілізацію та введено воєнний стан. При цьому, стаття 227 ГПК України зобов`язує суд зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 перебуває у складі ЗСУ, що підтверджено відповідною довідкою, та висловив свою волю щодо зупинення провадження у даній справі, то вимоги апеляційної скарги є безпідставними.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як стверджено матеріалами справи, у провадженні Господарського суду Хмельницької області перебуває справа за позовом LAFINER SOP TRADING LTD (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАФІНЕР СОП ТРЕЙДІНГ») до 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 ; 8) ОСОБА_8 ; 9) ОСОБА_9 ; 10) ТОВ «Бул-Спред» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) Акціонерне товариство «Проскурів»; 2) ОСОБА_10 ; 3) ОСОБА_11 ; 4) ОСОБА_12 ; 5) ОСОБА_13 ; 6) ОСОБА_14 ; 7) ПАТ «ХМЕЛЬНИЦЬКЕ АТП 16854» про витребування простих іменних акцій бездокументарної форми існування, зобов`язання депозитарної установи внести зміни до системи депозитарного обліку і здійснити перереєстрацію права власності на цінні папери шляхом здійснення безумовних депозитарних операцій.
06.07.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №924/863/23 до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України. В обґрунтування заяви вказано, що за змістом довідки командира військової частини НОМЕР_1 вих. №910 від 22.04.2026, сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . До заяви додано довідку №910 від 22.04.2026 (т.21, а.с.232-237).
Як вже зазначалось, ухвалою від 06.07.2026 року Господарський суд Хмельницької області зупинив провадження у справі №924/863/23.
Ухвала вмотивована тим, що вирішення справи №924/863/23 є неможливим за наявності заяви одного з відповідачів, який перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України.
При цьому, імперативний обов`язок зупинити провадження передбачений п.3 ч.1 ст.227 ГПК України.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 129^1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ...судом,..., який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру».
Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 статті 227 ГПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
По суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
При цьому, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Матеріалами справи стверджено, що 06.07.2026 в системі «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №924/863/23 до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що станом на дату розгляду справи №924/863/23 ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України. З посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №754/947/22 відповідач 2 стверджує про обов`язок суду зупинити провадження у справі на будь-якій стадії судового розгляду на час перебування у складі ЗСУ. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.
Як вбачається із довідки командира військової частини НОМЕР_1 вих. №910 від 22.04.2026, сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 введено в Україні воєнний стан з 05.години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який триває до цього часу.
За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 цього Закону, відповідно до якої, Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Комплектування Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відтак, суд першої інстанції правомірно встанови, що відповідач 2 ОСОБА_2 бере участь в обороні України, що унеможливлює його особисту участь у розгляді судової справи.
Пунктом 3 ч.1, ч.2 ст.227 ГПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої статті 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Отже, правила, визначені пунктом 3 частини 1 статті 227 ГПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі № 754/947/22.
Відповідно до ч.3 ст.195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3^1 частини 1 статті 227 та пунктом 1 частини 1 статті 228 цього Кодексу.
У постанові від 12.11.2025 №754/947/22 Велика Палата Верховного Суду також зробила висновок, що під час застосування правил пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України, судам потрібно виходити з такого:
1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;
2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;
3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.
При цьому, у вищевказаній справі №754/947/22 обставину перебування на військовій службі відповідач підтвердив довідкою за формою №5, виданою командиром військової частини, яку взято Верховним Судом до уваги як належний доказ.
Відтак, підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, припиняється. При цьому сторона може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.
При цьому, доводам позивача, викладеним в апеляційній скарзі вже надано оцінку судом першої інстанції. Так, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заперечення позивача щодо зупинення провадження у справі у зв`язку з зловживанням ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, оскільки в тому числі довідка про перебування останнього на військовій службі датована квітнем 2026, а звернення з заявою відбулось лише 06.07.2026, не спростовують факту перебування відповідача 2 у складі Збройних Сил України станом на дату розгляду справи по суті. При цьому, докази на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять. 
Водночас, судом першої інстанції правомірно враховано, що у разі припинення участі ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, така обставина може бути підставою для поновлення провадження у даній справі та продовження розгляду останньої по суті. 
Оскільки зі змісту п.3 ч.1 ст.227 та ч.3 ст.195 ГПК України вбачається передбачений законодавцем обов`язок зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, відтак клопотання про зупинення провадження у справі може бути подане на будь-якій стадії провадження у справі і учасник справи на власний розсуд визначає момент звернення з останнім до суду за наявності обґрунтованих підстав визначених ГПК України. Водночас, при виборі способу захисту своїх прав та законних інтересів учасник права може не скористатись своїм правом на звернення з клопотанням про зупинення провадження у справі або ж висловити власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжити розгляд останньої. 
З огляду на передбачену процесуальним законодавством можливість звернення до суду учасника справи про зупинення провадження у справі на будь-якій стадії провадження у останній, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність зловживання зі сторони ОСОБА_2 своїми процесуальними права щодо звернення з заявою від 06.07.2026. Вказаним висновком спростовуються посилання апелянта на зловживання учасником справи своїми процесуальними правами.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2026 ОСОБА_2 було залучено представника для ознайомлення з матеріалами справи №924/863/23, а також з метою надання правничої допомоги. 
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо перебування ОСОБА_2 поза межами військової частини та особисте підписання договорів купівлі-продажу акцій у м.Черкаси.
Вказане свідчить про перебування ОСОБА_2 у день укладання договорів у місті Черкаси. Натомість матеріали справи не містять відомостей про режим проходження відповідачем військової служби, покладені на нього службові обов`язки, можливість завчасно визначати час свого перебування поза місцем служби та систематично брати участь у судових засіданнях. Перебування військовослужбовця за місцем проживання або в іншому населеному пункті не свідчить про припинення військової служби та не є безумовним доказом його можливості належним чином і безперешкодно брати участь у тривалому судовому провадженні та не спростовує факту проходження ним військової служби і бажання зупинення провадження.
З огляду на викладене, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін. 
Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.86 ГПК України).
Отже, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу LAFINER SOP TRADING LTD (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАФІНЕР СОП ТРЕЙДІНГ») на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.07.2026 у справі №924/863/23 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.
3. Матеріали справи №924/863/23 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Повна постанова складена "15" вересня 2026 р.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А. 

Суддя   Кульчій І.М. 

Суддя   Хабарова М.В.