ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2026 року | м. Ужгород | № 260/4841/26

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника - Криворучко Лариси Сергіївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника - Криворучко Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), якою просить суд: « 1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 не підлягає мобілізації з підстав, передбачених п. 24 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» пунктом 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560); зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 не підлягає мобілізації з підстав, передбачених п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» пунктом 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560); 2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1 та ч. 1 ст. 255-2 КК України; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про те, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1 та ч. 1 ст. 255-2 КК України 3. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, ухвалити судове рішення про участь позивача ОСОБА_1 та представника позивача Криворучко Лариси Сергіївни в усіх судових засіданнях в судовій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів через зареєстрований Криворучко Л.С. та Василенко В.В. Електронний кабінет в ЕСІТС у підсистемі “Відеоконференцзв`язок” (ВКЗ), та повідомляти про дату і час судового засідання не менше чим за три дні до кожного судового засідання у справі; Копії ухвал надіслати до електронного кабінету Криворучко Л.С. та Василенко В.В. в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». 4. Внести РНОКПП представника позивача Криворучко Л.С. 3073912669 додаткових відомостей про учасників справи, переводити усі без виключення паперові матеріали судової справи в електронну форму та приєднувати до електронної судової справи».
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 липня 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі представника - Криворучко Лариси Сергіївни про застосування заходів процесуального примусу, повторне витребування доказів та встановлення нового процесуального строку було відмовлено.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2026 року відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання щодо продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, Поданий відзив на позовну заяву у даній справі було повернуто відповідачеві, у зв`язку з пропущенням вставленого судом строку для подання такого відзиву. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 255-1 частиною 2 та статтею 255-2 частиною 1 КК України, яке на даний час не завершено, обвинувальний вирок судом не ухвалено. В свою чергу, позивач в особі свого представника вказує, що звернувся до відповідача із відповідною заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних про те, що позивач не підлягає мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 частиною 1 пунктом 24 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII та пунктом 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (із змінами). Відповідач у листі відмовив у задоволенні заяви позивача. Не погоджуючись з такою поведінкою суб`єкта владних повноважень, представник позивача звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній адміністративній справі було надіслано відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 10 липня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 38).
Проте відповідачем відзив на позов у встановлений судом строк не подано, у зв`язку із чим відзив на позовну заяву у даній справі було повернуто відповідачу. 
Згідно із статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено, що 03 червня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Криворучко Л.С. звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , не підлягає мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 частиною 1 пунктом 24 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пунктом 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (із змінами). До вказаної заяви представником було долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності та копію ордеру (а.с.а.с. 13, 14).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 червня 2026 року № 12/2/6714 представника позивача було повідомлено, що відповідно до статті 6 частини 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вичерпний перелік яких визначено в статтях 7, 8 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Зазначив, що вимога щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації громадянина, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому у її задоволенні було відмовлено (а.с. 10).
Не погоджуючись з такою поведінкою суб`єкта владних повноважень, позивач в особі свого представника звернувся до суду із цим позовом.
Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який триває по теперішній час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту – Закон України № 2232-ХІІ).
За змістом статті 1 частини 1, частини 3 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (стаття 1 частина 5 Закону України № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 частини 9 Закону України № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
За правилами статті 1 частини 10 абзацу 1 Закону України № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (стаття 1 частина 7 Закону України № 2232-XII).
Статтею 2 частиною 6 Закону України № 2232-XII визначені такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Глава VI Закону України № 2232-XII регулює питання військового обліку громадян України.
Згідно із статтею 33 частиною 1 Закону України № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до статті 33 частин 3-5 Закону України № 2232-ХІІ, військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (стаття 34 частина 1 Закону України № 2232-ХІІ).
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту – Закон України № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 1 Закону України № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація – комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до статті 22 частини 4, 5 Закону України № 3543-XII громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі по тексту – Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних» та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
У свою чергу, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі по тексту – Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 15-1 Порядку № 1487, до запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти (за наявності у них дійсних військово-облікових документів) можуть надавати інформацію про зміну своїх облікових даних шляхом подання заяв та відповідних підтвердних документів через центри надання адміністративних послуг, на підставі яких районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, орган СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів вносять зміни до відповідних облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
Відповідно до пункту 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
В свою чергу за нормами пункту 21 Порядку № 1487 взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначено Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі по тексту – Закон України № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Статтею 2 Закону України № 1951-VIII визначено, що одним з основних завдань Реєстру є ведення військового обліку громадян України.
Відповідно до статті 3 частини 1Закону України № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Відповідно до статті 5 частини 1 Закону України № 1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру (частина 3 статті 5 Закону України № 1951-VIII).
Відповідно до положень статті 5 частини 7 Закону України № 1951-VIII порядок обробки та захисту відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів органами адміністрування Реєстру визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим згідно із статтею 5 частинами 8, 9 Закону України № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Разом з тим, як зазначено вище, згідно із статтею 34 частиною 1 Закон України у № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 23 Закону України № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Статтею 23 частиною 1 пунктом 24 Закону України № 3543-XII визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.
Отже, формулювання "інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках" свідчить про те, що перелік осіб, які не підлягають такому призову, не є вичерпним та може бути доповнений іншими нормами законодавства, які прямо встановлюють відповідні обмеження чи винятки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі по тексту – Порядок № 560).
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Згідно із пунктом 4 Порядку № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин;
підозрювані або обвинувачені особи, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України. Зазначені особи, стосовно яких скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинні невідкладно, але не пізніше 48 годин з дня оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання;
підозрювані або обвинувачені особи, до яких під час досудового розслідування або судового розгляду застосовано інший захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ухвали слідчого судді про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Як зазначалося вище – 03 червня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Криворучко Л.С. звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , не підлягає мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 частиною 1 пунктом 24 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пунктом 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (із змінами). До вказаної заяви представником було долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності та копію ордеру (а.с.а.с. 13, 14).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 червня 2026 року № 12/2/6714 представника позивача було повідомлено, що відповідно до статті 6 частини 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вичерпний перелік яких визначено в статтях 7, 8 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Зазначив, що вимога щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації громадянина, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому у її задоволенні було відмовлено (а.с. 10).
Судом встановлено, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області здійснюється судовий розгляд обвинувального акту у об`єднаному кримінальному провадженні за №12022070000000140 від 03 червня 2022 року, судова справа № 308/13443/23, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 255-1 частиною 2 та статтею 255-2 частиною 1 КК України, що підтверджується відповідними ухвалами суду (а.с.а.с. 15-29).
Зазначене кримінальне провадження на час розгляду даної справи по суті не завершене, обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, відсутній, що відповідно до пункту 4 Порядку № 560, виключають можливість його призову під час мобілізації.
Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для надання відстрочки від призову, оскільки закон пов`язує надання відстрочки виключно з наявністю обставин, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та прийняттям відповідного рішення уповноваженою комісією.
Судом встановлено, що позивачем не надано доказів звернення у встановленому законодавством порядку із заявою про надання відстрочки, а також відсутні докази прийняття уповноваженою комісією рішення про надання йому відстрочки. Відтак відсутній юридичний факт, який підлягав би внесенню до Реєстру у вигляді відомостей про відстрочку.
Статтею 14 частиною 3 Закону України №1951-VIII передбачено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється, зокрема, на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії Реєстру з інформаційними та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є відповідні державні органи.
Таким чином, законодавець передбачив два взаємопов`язані механізми актуалізації даних Реєстру: безпосереднє внесення відповідних відомостей органами ведення Реєстру та отримання таких відомостей у порядку електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційними системами та державними реєстрами.
При цьому обов`язок органу ведення Реєстру полягає не у внесенні до нього довільно сформульованих правових висновків, а у забезпеченні повноти та актуальності передбачених законодавством відомостей, на підставі яких визначається відповідний військово-обліковий статус особи та реалізуються передбачені законом правові наслідки.
Відповідно до статті 6 частини 1 Закону України № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 18 Закону України № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду).
Таким чином, до Реєстру вносяться відомості про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач в особі представника листом від 03 червня 2026 року повідомив відповідача про те, що щодо ОСОБА_1 здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, при цьому до вказаної заяви представником було долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності та копії ордеру, тобто доказів на підтвердження притягнення позивача до кримінальної відповідальності відповідачу надано не було (а.с.а.с. 13, 14).
Отже, відповідачеві на момент виникнення спірних правовідносин не було надано доказів, що свідчили про обставини, пов`язані з кримінальним провадженням щодо позивача.
Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 34 Закону України № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Разом з тим позивач просить зобов`язати відповідача внести до Реєстру відомості саме у формулюванні про те, що він «не підлягає мобілізації».
Суд вважає, що таке формулювання не може бути безпосередньо покладене в основу зобов`язання відповідача, оскільки орган ведення Реєстру не наділений повноваженнями самостійно змінювати визначений законодавством зміст відомостей Реєстру або вносити до нього довільно сформульовані правові висновки та не у спосіб визначений, зокрема статтею 7 частиною 1 пунктом 34 Закону України № 1951-VIII .
За таких обставин суд доходить висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для внесення до Реєстру відомостей про що позивач «не підлягає мобілізації», а тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не належать.
Суд не вважає за можливе зобов`язати відповідача внести до Реєстру саме сформульований позивачем правовий висновок про те, що він «не підлягає мобілізації», оскільки такий спосіб захисту не відповідає визначеній законодавством компетенції відповідача та механізму функціонування відповідних інформаційних систем.
Разом з тим, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є окремою підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 09 листопада 2023 року у справі № 600/3026/22-а, від 09 грудня 2020 року у справі № 826/26910/15.
Щодо позовних вимог в частині внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про те, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 255-1 частиною 2 статтею 255-2 частиною 1 КК України.
Закон України № 1951-VIII набрав чинності 20 квітня 2017 року.
Відповідно до статті 16 частини 3 Закону України № 1951-VIII Кабінет Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом був зобов`язаний привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом та прийняття актів, необхідних для його реалізації.
Тобто з 21 жовтня 2017 року відповідні підзаконні акти повинні були відповідати Закону України № 1951-VIII.
Статтею 14 частиною 3 пунктом 8 Закону України №1951-VIII передбачено, що органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від органу прокуратури вищого рівня, що організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, забезпечує належне функціонування Єдиного реєстру досудових розслідувань та його ведення органами досудового розслідування, визначає єдиний порядок формування звітності про стан кримінальної протиправності і роботу прокурора з метою забезпечення ефективного виконання функцій прокуратури, - відомості, зазначені у пункті 18 частини першої статті 7 цього Закону.
Згідно із пунктом 58 Порядку № 1487 органи досудового розслідування повідомляють в семиденний строк відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення. 
Отже, відповідач є органом ведення Реєстру та в межах наданих законом повноважень здійснює ведення військового обліку, внесення та актуалізацію передбачених законодавством відомостей щодо осіб, які перебувають на відповідному військовому обліку, зокрема на підставі відомостей одержаних від усіх органів прокуратури, органів досудового розслідування.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення та/або неактуалізації передбачених законодавством відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язання відповідача внести та/або актуалізувати такі відомості у Реєстрі.
У відповідності до статті 139 частини 3 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2129,92 грн.
Таким чином, відповідно до статті 139 частини 1 КАС України, з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1048,96 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і врахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. 
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника - Криворучко Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення та/або неактуалізації передбачених законодавством відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести та/або актуалізувати відомості про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1048,96 (одна тисяча сорок вісім гривень 96 коп) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя | С.Є. Гаврилко