КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 758/16369/25 Апеляційне провадження № 33/824/3352/2026	Головуючий у судіпершої інстанції - Зінченко О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Халупком Сергієм В`ячеславовичем на постанову Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.10.2025 о 11 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Вишгородська, буд. 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме: автобусом марки «Ataman», моделі «A-092H6», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці з допомогою приладу Drager ARH-0524, тест 3924, результат 0,86 проміле, чим порушив пункт 2.9.а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачена частиною першою статті130 КУпАП.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2026  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погоджуючись із вказаною постановою,  ОСОБА_1 , через свого адвоката подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції належним чином не перевірив законність зупинки транспортного засобу. Скаржник вказує, що працівники поліції посилалися на проїзд на заборонений сигнал світлофора, однак належних і допустимих доказів такого порушення суд не навів та не дослідив відеозапис, не зазначивши, чи зафіксовано ним момент проїзду на заборонений сигнал світлофора. На думку скаржника, за відсутності підтверджених підстав для зупинки всі подальші процесуальні дії працівників поліції, зокрема вимога про проходження огляду на стан сп`яніння та складені за її результатами матеріали, не можуть вважатися належними доказами. 
Зазначає, що особливе значення має те, що у постанові відсутній належний аналіз питання перевірки приладу перед проведенням огляду, зокрема відображення нульового показника 0.00. У справах за статтею 130 КУпАП результат алкотестера є центральним доказом обвинувачення. Тому будь-які сумніви щодо технічної коректності приладу, правильності підготовки до тесту, дотримання інтервалів, належності мундштука, відсутності залишкових домішок або попереднього тесту мають оцінюватися на користь особи. Якщо матеріали справи не містять чіткого доказу того, що перед тестом було продемонстровано або зафіксовано показник 0.00, сторона захисту має обґрунтований сумнів щодо чистоти вимірювання.
Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив наявність чинного градуювання приладу Drager із дотриманням процедури проведення огляду. На його думку, сам по собі метрологічний документ не підтверджує правильності проведення конкретного тестування, належної підготовки приладу до використання, дотримання вимог інструкції, а також роз`яснення водію порядку проходження огляду та права не погодитися з його результатом.
Крім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він погодився з результатом огляду та не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я. Зазначає, що суд не перевірив, чи були йому належним чином роз`яснені його права, наслідки проходження огляду, право на проведення медичного огляду та правничу допомогу, а також чи була його згода добровільною, усвідомленою та належним чином зафіксованою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Халупко С.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. 
Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. 
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Визнаючи винним  ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.
За наслідками перегляду доказів, що містяться у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку.
Як убачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474088 від 05.10.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результатом тестування із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, відповідно до якого вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 0,86 проміле, направленням на огляд, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
З дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора, на що останній пояснив, що завершував маневр. Надалі, що під час спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 погодився, будь-яких заперечень щодо проведення огляду не висловлював. Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, за результатами якого встановлено 0,86 проміле алкоголю. Із відеозапису також убачається, що після оголошення результату огляду, працівники поліції запитали у скаржника, чи останній погоджується з результатом та чи є потреба їхати в медичний заклад, на що ОСОБА_1 сказав, що погоджується. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, з огляду на таке. 
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з проїздом на заборонений сигнал світлофора, що підтверджується постановою серії ЕНА №5870014 від 05.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, яка наявна в матеріалах справи. Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував обставин, які стали підставою для зупинки, та пояснював, що завершував маневр і рухався на жовтий сигнал світлофора.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відсутність на відеозаписі безпосередньої фіксації моменту порушення ПДР України сама по собі не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу. Обов`язкової відеофіксації вимагають положення статті 266 КУпАП, і це стосується процедури проведення огляду на стан сп`яніння, що у цій справі було забезпечено.
Отже, матеріали справи підтверджують наявність у працівників поліції законної підстави для зупинки транспортного засобу, а подальше проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбулося з дотриманням вимог закону.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність фіксації нульового показника приладу перед проведенням огляду апеляційний суд зазначає таке.
Матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про несправність спеціального технічного засобу, наявність у ньому залишкових домішок, використання неналежного мундштука або інше порушення порядку проведення тестування. Натомість, огляд проведено із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 у присутності ОСОБА_1 , а весь огляд зафіксовано на відеозаписі. 
Більше того, під час проведення огляду ОСОБА_1 не заявляв зауважень щодо стану приладу, порядку його підготовки, використання мундштука чи процедури тестування.
Посилання скаржника на те, що на відеозаписі окремо не відображено показник «0,00», за відсутності доказів несправності приладу або недостовірності результату вимірювання, не є достатньою підставою для визнання проведеного огляду недійсним.
Апеляційний суд також враховує, що згідно з роздруківкою результату тестування останнє градуювання приладу Drager Alcotest 6820 проведено 05.11.2024, тоді як огляд ОСОБА_1 відбувся 05.10.2025, тобто в межах установленого дванадцятимісячного строку. Отже, спеціальний технічний засіб на час проведення огляду був придатним до застосування, а доводи апеляційної скарги не містять конкретних відомостей, які б ставили під сумнів правильність його показань у цьому випадку.
Доводи апеляційної скарги про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав також не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови. Як убачається з матеріалів справи та відеозапису, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд, не висловлював заперечень щодо порядку його проведення, а після отримання результату підтвердив свою згоду з ним. Відомостей про застосування до нього примусу, введення в оману, обмеження права на правничу допомогу чи інші істотні порушення його процесуальних прав матеріали справи не містять.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено частиною першою статті 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.
Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Халупком Сергієм В`ячеславовичем залишити без задоволення. 
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2026 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду