Справа № 560/6051/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

16 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), у якому просить: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом виключення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 16.04.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю з таких підстав. 
Зазначає, що є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 за зареєстрованим місцем проживання.
Вказує, що в електронному військово-обліковому документі, сформованому засобами електронного сервісу «Резерв+», спочатку відображалась інформація про те, що він «не прибув за повісткою до ТЦК та СП», а згодом - що причиною звернення до Національної поліції є «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК».
Стверджує, що повісток від відповідача не отримував, про необхідність з`явитися до ТЦК та СП у конкретну дату й час належним чином не повідомлявся, направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією йому не вручалося, від проходження такого огляду він не відмовлявся.
Також позивач зазначає, що щодо нього не складалися протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП.
Крім того, позивач посилається на те, що 09.04.2026 його представник звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію та документи щодо складення протоколу, прийняття постанови, перебування позивача у розшуку, підстав такого подання, вручення повісток, дати прибуття, способу вручення та дати вручення повісток, а також щодо дати проходження позивачем військово-лікарської комісії.
На дату подання позову, за твердженням позивача, відповіді на цей запит не надано.
Позивач вважає, що за відсутності належного виклику, вручення повістки, направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, відмови від проходження такого огляду, а також за відсутності доказів притягнення його до адміністративної відповідальності, у відповідача не було правових і фактичних підстав для внесення до Реєстру відомостей про порушення ним правил військового обліку та/або для відображення таких відомостей в електронному військово-обліковому документі.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З долучених до матеріалів справи копій електронного військово-облікового документа вбачається, що щодо позивача відображались відомості, пов`язані зі зверненням до Національної поліції, зокрема з формулюванням про неприбуття за повісткою до ТЦК та СП, а також з формулюванням про непроходження або відмову від проходження військово-лікарської комісії.
09.04.2026 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію та документальні підтвердження щодо: складення протоколу про адміністративне правопорушення; прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення; перебування позивача у розшуку; підстав подання позивача у розшук; суті порушення правил військового обліку; вручення повісток, номерів повісток, дати прибуття, способу і дати вручення; дати проходження військово-лікарської комісії.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу вручалась або надсилалась повістка із зазначенням дати, часу та місця прибуття до ТЦК та СП.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу вручалось направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, що таке направлення було сформовано щодо позивача та надіслано йому до електронного кабінету у передбачених законодавством випадках, або що позивачу було доведено строк завершення відповідного медичного огляду.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач відмовився від отримання повістки, відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією або що відповідачем чи іншою уповноваженою особою складено акт відмови від отримання повістки чи інший документ, який фіксує таку відмову.
Матеріали справи не містять звернення відповідача до Національної поліції щодо адміністративного затримання та доставлення позивача до ТЦК та СП із зазначенням конкретних фактичних підстав, а також не містять доказів, які б підтверджували фактичні підстави такого звернення.
Матеріали справи не містять доказів складення щодо позивача протоколу або прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення за статтями 210 або 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон №1951-VIII у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
За ч. 8, 9 ст. 5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центри рекрутингу Збройних Сил України, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
За п. 20-1 ч. 1 ст. 7 Закону №1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення). 
Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» (далі – Порядок № 559 у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. N 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа", а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ, розвідувальних органах у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).
Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 5 Порядку №559, військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
За абзацами 1-2 п. 7 Порядку №559, військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.
Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.
Підпункт 13 п. 8 Порядку №559 передбачає, що військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення.
Постанова Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затверджує Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок № 560 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин). 
Цей Порядок визначає: механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Пункти 15, 16 Порядку №560 встановлюють, що керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_3 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних: ініціюють невідкладне проведення координаційної наради з метою визначення посадовим особам територіальних громад, керівникам правоохоронних органів (підприємств, установ, організацій за необхідністю), закладів охорони здоров`я завдань з організації та проведення заходів мобілізації, проведення призову резервістів та військовозобов`язаних на підпорядкованій адміністративній території; готують пропозиції до розпорядження голови (начальника) районної держадміністрації (військової адміністрації) щодо розгортання та організації роботи пунктів управління заходами мобілізації, груп контролю, дільниць оповіщення, створення груп оповіщення, організації медичних оглядів, потреби у матеріальних, фінансових ресурсах, відчуженні (вилученні) майна, приміщень, будівель, земельних ділянок, забезпечення автомобільним транспортом та пально-мастильними матеріалами в інтересах проведення заходів мобілізації; здійснюють розподіл обсягів призову (вилучення) мобілізаційних ресурсів між територіальними громадами, підприємствами, установами та організаціями; доставляють до виконавчих комітетів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій, управителів багатоквартирних будинків розпорядження начальника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів оповіщення резервістів та військовозобов`язаних разом із повістками про їх виклик до такого центру; видають наказ керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призначення представників такого центру, уповноважених проводити перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним; організовують проведення уповноваженими представниками районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі); здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські; звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення; вживають заходів разом з представниками територіальних органів (підрозділів) поліції до адміністративного затримання та доставляння до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які відмовляються від отримання повісток або порушили правила військового обліку; здійснюють оформлення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період; контролюють виконання заходів оповіщення, збору, призову та відправлення призваних на військову службу під час мобілізації громадян до місць проходження військової служби; інформують керівників районної, міської держадміністрації (військової адміністрації), обласного ( ІНФОРМАЦІЯ_3 про проблемні питання виконання заходів мобілізації, призову резервістів та військовозобов`язаних на адміністративній території та надають пропозиції щодо шляхів їх вирішення; беруть участь у координаційних нарадах щодо виконання заходів мобілізації, в обговоренні проблемних питань та шляхів їх вирішення; повідомляють територіальному органу (підрозділу) поліції про факти, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення громадянами, які ухиляються від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Оповіщення резервістів та військовозобов`язаних може здійснюватися представниками районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки окремо від груп оповіщення.
У разі невидання протягом двох днів з будь-яких причин головою (начальником) районної держадміністрації (військової адміністрації) розпорядження про проведення заходів мобілізації таке розпорядження видає керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та невідкладно доводить його до виконавців.
Про невидання головою (начальником) районної держадміністрації (військової адміністрації) розпорядження про проведення заходів мобілізації керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки невідкладно інформує відповідний обласний ( ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації): забезпечують участь поліцейських у здійсненні заходів щодо оповіщення резервістів та військовозобов`язаних разом з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або у складі груп оповіщення; організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів; забезпечують внесення до реєстрів та баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, інформацію про осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки; повідомляють районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення протягом 30 календарних днів до такого центру осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення; організовують проведення поліцейськими перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, та у разі відсутності у такої особи військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) чи наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи здійснення адміністративного затримання та доставлення такої особи до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Пункти 28, 29 Порядку №560 передбачають, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Пункт 41 Порядку №560 визначає, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Пункт 54 Порядку №560 передбачає, що під час перевірки військово-облікового документа: уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина України (посвідченням офіцера, військовим квитком); поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.
У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. N 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., N 5, ст. 409), або Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пункт 74-1 Порядку №560 встановлює, що для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 743 цього Порядку).
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Стаття 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачає, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Стаття 210-1 КУпАП встановлює, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 235 КУпАП передбачає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Суд враховує, що відповідно до змісту ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ТЦК та СП, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК та СП підтвердних документів про отримання особою виклику.
Також протокол не складається у визначеному законом випадку, якщо особа подала заяву, в якій не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
Тому сама лише відсутність протоколу не є безумовною підставою для висновку про протиправність дій відповідача. 
Суд виходить з того, що визначальним є те, чи довів відповідач наявність належних фактичних і правових підстав для своїх дій, зокрема умов, за яких протокол не складається.
Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №822/2574/16 сформулював загальний правовий підхід, відповідно до якого адміністративний суд перевіряє правомірність оскаржуваного рішення з огляду на конкретні підстави його ухвалення, а суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення чи дії доказами, які не були покладені в основу такого рішення чи дії.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2026 у справі №140/8613/23, у частині визначення правового статусу та загальної компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки як органів військового управління, що ведуть військовий облік, оформлюють військово-облікові документи та розглядають звернення з питань, що належать до їх компетенції.
Так, предметом цього спору є не встановлення судом факту вчинення або невчинення позивачем адміністративного правопорушення, а перевірка правомірності дій відповідача щодо внесення до Реєстру та/або забезпечення відображення в електронному військово-обліковому документі відомостей про порушення позивачем правил військового обліку, а також пов`язаних із цим відомостей щодо звернення до Національної поліції.
Як зазначено вище, адміністративний суд здійснює перевірку дій суб`єкта владних повноважень ретроспективно, тобто з огляду на ті фактичні обставини, які існували на момент вчинення оспорюваних дій, та з урахуванням тих мотивів і підстав, якими суб`єкт владних повноважень керувався на той час.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2019 у справі №822/2574/16, відповідач не може обґрунтовувати правомірність своїх дій у суді припущеннями або доказами, які не існували чи не були покладені в основу відповідних дій на момент їх вчинення.
Суд бере до уваги, що законодавство допускає можливість звернення ТЦК та СП до Національної поліції для адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП. 
Водночас, така можливість не є безумовною і не може реалізовуватися за відсутності встановлених фактичних підстав.
Оскільки причиною звернення до Національної поліції в електронному військово-обліковому документі зазначалося, зокрема, неприбуття за повісткою, відповідач мав довести існування повістки, її належне оформлення із зазначенням місця, дня і часу явки, а також факт її вручення або надсилання позивачу у спосіб, передбачений Порядком №560.
Суд вказує на те, що для правомірного звернення до поліції та подальшого відображення відповідних відомостей в електронному військово-обліковому документі відповідач повинен був довести наявність об`єктивних даних, які свідчили про вчинення позивачем порушення правил військового обліку або іншого відповідного правопорушення.
Такими даними могли бути, зокрема, докази належного оповіщення позивача, докази вручення або надсилання повістки, докази відмови від її отримання, акт відмови, докази формування, вручення або надсилання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, докази відмови від проходження такого огляду, звернення до поліції із зазначенням конкретних фактичних підстав, матеріали адміністративного провадження або постанова у справі про адміністративне правопорушення.
Однак відповідач таких доказів не подав.
Суд враховує, що відповідно до положень п. 41 Порядку №560 належне оповіщення особи про виклик до ТЦК та СП має підтверджуватися конкретними доказами: особистим підписом, відеозаписом вручення або ознайомлення, відеозаписом доведення акта відмови, документами поштового оператора або відповідними поштовими відмітками. 
При цьому, у матеріалах справи таких доказів немає.
Суд також враховує, що відповідно до змісту п. 54 Порядку №560 у разі встановлення порушення правил військового обліку особі оформляється і вручається повістка, а у разі відмови від її отримання складається акт відмови, який реєструється і подається керівнику ТЦК та СП для вжиття заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності. 
У матеріалах справи немає ані повістки, ані доказів її вручення, ані акта відмови від її отримання.
Щодо відомостей про непроходження або відмову від проходження позивачем військово-лікарської комісії, то суд зазначає, що відповідач не подав доказів формування щодо позивача направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, його вручення позивачу під особистий підпис у разі роздрукування, надсилання до електронного кабінету у передбачених Порядком №560 випадках, доведення строку завершення медичного огляду або доказів відмови позивача від проходження такого медичного огляду.
Водночас, суд не ототожнює відсутність протоколу про адміністративне правопорушення із безумовною протиправністю дій відповідача, оскільки ст. 258 КУпАП допускає випадки, коли протокол за статтями 210, 210-1 КУпАП не складається.
Однак суд виходить з того, що у такому випадку відповідач повинен довести наявність передбачених законом умов для розгляду справи без складення протоколу, зокрема належне повідомлення особи про дату, час і місце виклику та наявність підтвердних документів про отримання такого виклику, або інші передбачені законом підстави. 
Таких доказів відповідач суду не надав.
Суд зазначає, що Закон №1951-VIII у п. 20-1 ч. 1 ст. 7 передбачає внесення до Реєстру відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, зокрема із зазначенням дати, номера, короткого змісту протоколу та/або постанови.
Матеріали справи не містять доказів наявності щодо позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення або інших належних даних, які б підтверджували правомірність внесення або відображення відомостей про порушення правил військового обліку.
Так само матеріали справи не містять звернення відповідача до Національної поліції із зазначенням конкретних фактичних підстав, у зв`язку з яким в електронному військово-обліковому документі позивача могли бути відображені відомості щодо причини такого звернення.
Наявні у справі копії електронного військово-облікового документа підтверджують факт відображення щодо позивача відповідних відомостей, однак не підтверджують правомірність їх внесення або відображення.
Суд враховує, що електронний військово-обліковий документ є відображенням даних, що містяться в Реєстрі, а також відомостей щодо звернення або повідомлення до Національної поліції. 
Тому у разі відсутності належних доказів правомірності внесення або збереження таких відомостей відповідач як орган ведення Реєстру повинен забезпечити актуалізацію відповідних даних.
При цьому, неподання відповідачем відзиву не є самостійною та автоматичною підставою для задоволення позову. 
Водночас, у сукупності з відсутністю доказів правомірності спірних дій, така процесуальна поведінка свідчить про невиконання відповідачем обов`язку доказування, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України.
Отже, наявні в матеріалах справи копії електронного військово-облікового документа підтверджують факт відображення щодо позивача відомостей, пов`язаних із неприбуттям за повісткою та непроходженням (відмовою від проходження) медичного огляду військово-лікарською комісією.
Водночас, ці документи самі по собі не підтверджують правомірність внесення або збереження таких відомостей у Реєстрі.
Відповідач, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій, не подав доказів належного виклику позивача, вручення або надсилання йому повістки, вручення або надсилання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, відмови позивача від отримання повістки чи проходження такого огляду, складення акта відмови, звернення до Національної поліції із зазначенням конкретних фактичних підстав, а також матеріалів адміністративного провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявності належних фактичних і правових підстав для внесення до Реєстру та забезпечення відображення в електронному військово-обліковому документі позивача відомостей про порушення ним правил військового обліку.
Тому оспорювані дії відповідача є необґрунтованими, вчиненими без доведення належних фактичних і правових підстав та такими, що не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Щодо способу захисту, то суд зазначає про таке. 
Позовна вимога сформульована як зобов`язання відповідача привести у відповідність дані Реєстру шляхом виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку.
Суд виходить з того, що буквальне формулювання цієї вимоги є неточним, оскільки позивач фактично не просить виключити його з Реєстру як військовозобов`язаного. 
Зі змісту позову вбачається, що предметом спору є саме відомості про порушення ним правил військового обліку, що відображаються в електронному військово-обліковому документі.
Тому належним способом захисту є зобов`язання відповідача привести у відповідність дані Реєстру щодо позивача шляхом виключення саме відомостей про порушення ним правил військового обліку, які відображаються в електронному військово-обліковому документі позивача як причина звернення до Національної поліції.
Такий спосіб захисту відповідає суті заявлених позовних вимог, не змінює предмет спору, не означає виключення позивача з військового обліку та спрямований на ефективне відновлення порушеного права.
Отже, позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір у розмірі 1331, 20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність дані Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	
 		
Головуючий суддя 		Є.В. Печений