| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/36286/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення №103650009083 від 06.10.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 із зарахуванням всіх періодів трудової діяльності на посадах, що віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема у період з 15.04.2011 року по теперішній час, з дати звернення за призначенням пенсії - 12.07.2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з наявністю відповідного стажу та досягненням відповідного віку, проте пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні пенсії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.10.2023 №103650009083 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на підставі п. 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до її пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 15.04.2011 по 31.08.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2023 про призначення пенсії відповідно до п. 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду першої інстанції винесено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що пільговий стаж за Списком № 2 у позивачки відсутній, оскільки довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від № 061/223-1930 від 01.09.2023 видана КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» не відповідає вимогам додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме: відсутнє посилання на постанову Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» довідка надається у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, чинними на період роботи заявника, відсутні підстави видачі (відповідно п. 24 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період і роботи, які внесені в довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку). Довідка № 061/203-06-2174 від 27.12.2022 також не відповідає зазначеній постанові.
Апелянт стверджує, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п.2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 (6 років).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт стверджує, що дії Головного управління є правомірними.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 та від 17.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 29.09.2023 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно п. 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві рішенням від 06.10.2023 за № 103650009083 відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2 (6 років).
Причиною відмови у листі зазначено наступне: пільговий стаж за Списком №2 відсутній, оскільки довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від № 061/223-1930 від 01.09.2023 видана КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» не відповідає вимогам додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме: відсутнє посилання на постанову Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» довідка надається у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, чинними на період роботи заявника, відсутні підстави видачі (відповідно п. 24 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період і роботи, які внесені в довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку). Довідка № 061/203-06-2174 від 27.12.2022 також не відповідає зазначеній постанові.
Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивачка звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно норм пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової (в даному випадку до Списку № 2) та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до положень статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.
Пунктами 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутня інформація, що визначає право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005 № 383, затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).
Пунктом 1 Порядку № 383, визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а» (за списком № 1), «б» (за списком № 2) статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII.
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку № 383, встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Під час розгляду даного спору судом досліджено, що згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 07.06.1982, ОСОБА_1 з 15.04.2011 прийнята на роботу молодшою медсестрою з догляду за хворими 2 стаціонарного відділення (а.с.27).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.09.2023 №061/223-1930, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» з 15.04.2011 по теперішній час, виконує обслуговування психічнохворих за професією, посадою молодша медична сестра, що передбачена Списком №2 (а.с.36-37).
Також згідно довідки від 08.02.2022 №13/к, виданої КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2», ОСОБА_1 працює повний робочий день в КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2» виконавчого органу КМР (КМДА) і за період з 15.04.2011 до теперішнього часу виконує нагляд та догляд за пацієнтами, лікувально-діагностичні призначення за професією, посадою молодша медична сестра стаціонару, що передбачена Списком №2 розділ XXIV (а.с.67).
Станом на час роботи позивача при визначенні спірного пільгового стажу з 15.04.2011 на посаді молодшої медсестри, діяв Список №2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
В розділі XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» зазначені працівники, які безпосередньо обслуговують хворих: у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини - молодші Спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, тому право позивача на призначенням пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням зменшення пенсійного віку не може ставитись під сумнів посадовими особами Пенсійного фонду України.
Тож, професія молодша медична сестра в спірний період була передбачена у Списку №2, з огляду на що, період роботи позивачки з 15.04.2011 по теперішній час має бути врахований до пільгового стажу за Списком №2.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальним для пільгового стажу, є фактичне виконання робіт у шкідливих чи важких умовах протягом повного робочого дня, а не те, чи записав/зазначив роботодавець конкретний номер підрозділу.
Крім того, у матеріалах справи містяться накази про результати атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до яких посада молодшої медичної сестри віднесена до переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за віком згідно Списку №2. Зауваження щодо її оформлення у відповідача відсутні. 
Судова колегія зазначає, що обмежившись посиланням на формальну невідповідність зазначеної довідки вимогам додатку №5 постанови №637, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надало належної оцінки іншим поданим ОСОБА_1 документам, зокрема записам трудової книжки, документам архівного характеру та відомостям, які містяться у матеріалах пенсійної справи.
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не встановило недостовірності поданих позивачем документів, не спростувало факту роботи ОСОБА_1 у КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у спірні періоди та не навело мотивів, з яких надані документи у своїй сукупності не можуть підтверджувати відповідний стаж роботи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.10.2023 №103650009083 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним та підлягає скасуванню. 
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не навело жодних конкретних обставин, які б свідчили про недостовірність зазначених у довідці від 01.09.2023 №061/223-1930 відомостей або про їх суперечність іншим документам, поданим позивачем.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі №320/36286/23 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає подальшому оскарженню.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова