ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України
16 липня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 731/35/26
Головуючий у першій інстанції – Савенко А. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1182/26
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Луговця О.А.,
позивач Товариство з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

У січня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року у розмірі 36 194,38 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1353-0667. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11 000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; стандартна процентна ставка 2,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання повністю, надавши позичальнику кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. ОСОБА_1 порушила зобов`язання з повернення цих коштів, внаслідок чого станом на 09 вересня 2025 року утворилась заборгованість у сумі 36 194,38 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4 975,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 31 219,38 грн.
Заочним рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року у розмірі 21 117,50 грн, судовий збір у сумі 1 553,24 грн, а всього 22 670,74 грн.
В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором у сумі 21 117,50 грн та судового збору у сумі 1 553,24 грн скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог повністю.
Скаржник зазначає, що, уклавши кредитний договір, сторони погодили розмір відсоткової ставки та підстави нарахування процентів за користування кредитом протягом строку кредитування. Умовами договору чітко передбачено, що стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день, знижена процентна ставка 2,50 % в день. Наявним у справі розрахунком заборгованості підтверджено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 4.10, 10.1 договору лише в межах строку його дії, який також погоджено сторонами. Позивач не нараховував ОСОБА_1 проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, що передбачені ст. 625 ЦК України, пені, штрафи або інші платежі за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору.
На дату укладення кредитного договору № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року діяли законодавчі обмеження, згідно з якими максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,50%. Договір укладено саме у перехідний період (з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року включно), відтак встановлена у договорі денна процентна ставка відповідала чинним вимогам законодавства та не перевищувала передбаченого граничного значення, а отже, судом першої інстанції помилково здійснено перерахунок щоденно нарахованих відсотків.
ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не подавала.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції цим вимогам не відповідає.
Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що належними і допустимими доказами підтверджено наявність у ОСОБА_1 заборгованості за договором № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року у розмірі 21 117,50 грн, з яких: 4 975 грн тіло кредиту та 16 142,50 грн проценти, які розраховано судом з посиланням на п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Суд апеляційної інстанції не погоджується з наведеним висновком, зважаючи на таке.
У справі встановлено, що 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1353-0667 продукту «CreditKasa», який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором С9692 (а.с. 13-20). 
Відповідно до п. 2.1., 2.2. цього договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору).
Загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 11 000 грн.
Дата надання/видачі кредиту: 22 лютого 2024 року (п. 4.1., 4.2. договору).
Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. При наданні кредитодавцем позичальнику в кредит додаткових грошових коштів на підставі додаткової угоди, ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами відповідної додаткової угоди та надіслання її примірника (оригіналу) позичальнику у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п. 4.6. договору).
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (п. 4.7. договору).
Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (п. 4.8. договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентними ставками) (п. 4.10. договору).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 17 грудня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (п. 4.12. договору). 
Позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.12 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (п. 5.1. договору).
ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С9692 підписано також Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затверджені наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 01-П від 04 січня 2024 року, а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 21-28, 28 зворот - 30).
Згідно з довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 за допомогою платіжної системи LiqPay 22 лютого 2022 року здійснено видачу кредиту, платіж № 2429092171 на платіжну картку НОМЕР_1 на суму 11 000 грн (а.с. 32, 33).
За розрахунком заборгованості за договором № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року станом на 10 грудня 2025 року, складеним ТОВ «Укр Кредит Фінанс», загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 36 194,38 грн, з яких: основний борг 4 975 грн, залишок відсотків 31 219,38 грн (а.с. 34-41).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
У цій справі договір про відкриття кредитної лінії № 1353-0667 укладено 22 лютого 2024 року строком на 300 днів, тобто до 17 грудня 2024 року. Згідно з п. 4.10 кредитного договору сторони передбачили, що за користування кредитом нараховуються відсотки стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).
Наявний у справі розрахунок заборгованості свідчить про те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» проценти за користування кредитом нараховувало з 22 лютого 2024 року (дати укладення договору про відкриття кредитної лінії) до 17 грудня 2024 року (дати закінчення строку дії кредитного договору), тобто в межах строку дії договору.
Водночас, аналізуючи матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 4 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що у цій справі неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
В ході апеляційного перегляду установлено, що районний суд, визначаючи розмір заборгованості за договором № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року, невірно застосував положення Закону України «Про споживче кредитування», що зумовило неправильне вирішення спору по суті.
Статтею 8 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено вимоги до реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача.
22 листопада 2023 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Положення ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Тобто, у період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, а у період з 22 квітня по 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про відкриття кредитної лінії № 1353-0667 укладено 22 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24 грудня 2023 року), отже, станом на дату укладення договору кредитодавець міг застосовувати максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», лише у виді 1 %.
Тобто після 24 грудня 2023 року встановлення кредитодавцем у кредитному договорі процентної ставки у розмірі більшому, ніж 1%, є нікчемним в силу положень наведеного вище закону «Про споживче кредитування».
З цих підстав апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, за якими укладений між сторонами кредитний договір в частині встановлення розміру денної процентної ставки не суперечить положенням ЗУ «Про споживче кредитування» через те, що на дату укладення договору 22 лютого 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5 %. Колегія суддів наголошує, що згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» умова щодо встановлення максимального розміру денної процентної ставки у виді 2,5 % та 1,5 % поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання ним чинності.
Суд першої інтанції на указане (нікчемність в силу закону з 24 грудня 2023 року встановлення кредитодавцем процентної ставки у розмірі більшому, ніж 1%) уваги не звернув, внаслідок чого зробив неправильний висновок про наявність у відповідачки боргу за кредитом.
Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 201/6750/16 наголосив, що при визначенні розміру заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку зроблений позивачем розрахунок заборгованості та його правильність), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.
У період з 22 лютого 2024 року по 10 квітня 2024 року розмір процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 000 грн, становив 5 390 грн (11 000 х 1% х 49 днів = 5 390 грн). 
10 квітня 2024 року ОСОБА_1 сплачено на погашення заборгованості 19 500 грн, за рахунок яких повністю погашено існуючу на цей час заборгованість за нарахованими процентами у сумі 5 390 грн та повністю погашено заборгованість за тілом кредиту у сумі 11 000 грн. Відповідно відповідачкою надмірно сплачено 3 110 грн.
Отже, апеляційний суд, провівши власні розрахунки, виходить з того, що заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1353-0667 від 22 лютого 2024 року на час звернення з цим позовом у ОСОБА_1 перед товариством відсутня. Указане залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Виходячи з наведеного, дослідивши обставини справи в сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції суперечить нормам матеріального закону, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, наведених вище.
Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Заочне рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2026 року – скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.А. Луговець