Справа № 204/8051/26
Провадження № 3/204/1251/26

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

 
15 липня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 166076 від 24 червня 2026 року близько 13 години 10 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , у торгівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 здійснила продаж одноразових нікотиновмістних електронних цигарок на яких відсутня марка акцизного податку встановленого зразка, чим порушила вимоги ст. 11 Закону України № 3817-ІХ від 18 червня 2024 року. За реалізований товар ОСОБА_1 від покупця отримала грошові кошти у розмірі 450 грн., які були прийняті як виручка від продажу зазначених тютюнових виробів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. 
Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 166076 від 24 червня 2026 року, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю одноразовими тютюновмісними електронними цигарками на яких відсутня марка акцизного податку встановленого зразка.
Між тим, згідно протоколу огляду та вилучення від 24 червня 2026 року: об`єктом огляду є торгівельний магазин під назвою «Bulldog Vape Shop», який розташований біля зупинки громадського транспорту. Вхід до магазину вільний та здійснюється через пластикові двері, які відчинені для відвідувачів. В середині торгівельного магазину є дерев`яні полиці, на яких розміщена різних видів тютюнова продукція, серед якої було виявлено одноразові тютюновмісні вироби (електронні цигарки) торгової марки «Elf Bar Lux 2000» у кількості однієї штуки, на якій відсутня марка акцизного податку відповідного зразку, що є предметом адміністративного правопорушення. Тобто із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 не здійснила продаж тютюновмісної електронної цигарки, на якій відсутня марка акцизного податку встановленого зразку, а вказана тютюновмісна електронна цигарка вилучена в ході огляду магазину.
Суддею не може бути взято до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо факту здійснення придбання останнім 24 червня 2026 року електронної цигарки торгової марки «Elf Bar Lux 2000» без оригінального заводського маркування, який добровільно передав дану цигарку працівникам поліції, оскільки до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 166076 від 24 червня 2026 року відповідальною посадовою особою не було долучено жодних доказів реалізації нікотиновмісної електронної цигарки без марки акцизного податку.
Також, суддею не можуть бути взятими до уваги письмові пояснення ОСОБА_3 від 24 червня 2026 року щодо факту придбання громадянином ОСОБА_2 електронної цигарки торгової марки «Elf Bar Lux 2000» без оригінального заводського маркування, оскільки відповідальною особою не було долучено жодних доказів реалізації нікотиновмісної електронної цигарки без марки акцизного податку.
Тобто, наявними доказами у справі не зафіксовано факту торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, здійснення такої торгівлі саме ОСОБА_1 , зважаючи на те, що у справі відсутні інші докази придбання будь-ким вказаного товару у ОСОБА_1 .
Суддею також не може бути взято до уваги долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 166076 від 24 червня 2026 року фототаблиця, оскільки остання не носить жодного інформативного характеру, необхідного для встановлення обставин по справі, а саме із вказаної фототаблиці не можливо встановити, де саме був зроблений вказаний фотознімок та належність вказаного торгівельного кіоску саме до місця торгівлі, де на думку посадової особи здійснювала торгівлю ОСОБА_1 .
Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.
В цій справі факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку не встановлено, а за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку адміністративної відповідальності не передбачено.
У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Як наслідок дані, відображенні поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно із вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.
Згідно з приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 156, 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Речові докази, які були вилучені відповідно до протоколу огляду та вилучення від 24 червня 2026 року, - повернути законному власнику.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя О.О. Некрасов