Справа № 307/2164/26
Провадження № 2/307/1022/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №522978-КС-003 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 28 квітня 2025 року направлено ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти Договір №522978-КС-003 про надання кредиту. 28 квітня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №522978-КС-003 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1  через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7376 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28 квітня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №522978-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Крім цього, 11 червня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №522978-КС-003, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якої кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 8000 грн. Відповідач ОСОБА_1 здійснив часткову оплату за договором №522978-КС-003 у розмірі 12350 гривень. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором у нього станом на 05 травня 2026 року утворилась заборгованість за договором про надання кредиту №522978-КС-003 в розмірі 49156 гривень, а саме: 16940 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 23716 гривень - сума прострочених платежів по відсотках, 0 - сума заборгованості по штрафам, 8500 гривень - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту від 28 квітня 2025 року за №522978-КС-003 в розмірі 49456 гривень та сплачений судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. 
На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі.
Судом встановлено, що 28 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №522978-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту, де зазначено, що даний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-7376, який був надісланий на номер телефону позичальника, вказаний у анкеті клієнта НОМЕР_5.
ТОВ «Бізнес Позика» 28 квітня 2025 року було направлено відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №522978-КС-003 про надання кредиту.
28 квітня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №522978-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Відповідно до умов договору, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1%, комісія за видачу кредиту - 1800,00 гривень. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижнів, строк дії договору до 13 жовтня 2025 року.
Аналогічні умови кредитування містяться в паспорті споживчого кредиту підписаному відповідачем ОСОБА_1 28 квітня 2025 року за допомогою одноразового ідентифікатора UA-8064.
В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) містяться персональні дані відповідача ОСОБА_1 : паспортні дані, адреса реєстрації та проживання, номер телефону, адреса електронної пошти, номер банківської картки НОМЕР_3 .
Крім того, з візуальної форми послідовності дій клієнта відомо, що 28 квітня 2025 року ОСОБА_1 зайшов в особистий кабінет та передав ТОВ «Бізнес Позика» інформацію про обрані ним (клієнтом) умови кредиту, підписав паспорт споживчого кредиту, відправив запит на відправку шаблону акцепту та зрештою підписав договір за допомогою одноразових ідентифікаторів UA-8064 та UA-7376.
Факт отримання кредитних коштів в розмірі 9000 гривень відповідачем ОСОБА_1 від позивача ТОВ «Бізнес Позика» підтверджується листом АТ КБ «Приват Банк» від 19 червня 2026 року №з доданою випискою по рахунку № НОМЕР_2 та довідкою ТОВ «Профітгід», згідно якої ТОВ «Бізнес Позика» 28 квітня 2025 року, в 15:27 годин, перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 9000 гривень за кредитним договором №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року, номер платіжної інструкції - 16e79b42-242c-11f0-b90e-000c29d57ed2_1.
Крім цього, 11 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №522978-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту, де зазначено, що даний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-6433, який був надісланий на номер телефону позичальника, вказаний у анкеті клієнта НОМЕР_5.
ТОВ «Бізнес Позика» 11 червня 2025 року було направлено відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду до Договору №522978-КС-003 про надання кредиту.
11 червня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди до Договору №522978-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Відповідно до умов додаткової угоди до договору, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1%, комісія за видачу кредиту - 1600,00 гривень. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит продовжено на 44 дні, строк дії договору до 26 листопада 2025 року.
В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) містяться персональні дані відповідача ОСОБА_1 : паспортні дані, адреса реєстрації та проживання, номер телефону, адреса електронної пошти, номер банківської картки НОМЕР_3 .
Крім того, з візуальної форми послідовності дій клієнта відомо, що 11 червня 2025 року ОСОБА_1 зайшов в особистий кабінет та передав ТОВ «Бізнес Позика» інформацію про обрані ним (клієнтом) умови кредиту, підписав паспорт споживчого кредиту, та підписав додаткову угоду до договору, за допомогою одноразових ідентифікаторів UA-8514 та UA-6433.
Факт отримання додаткових кредитних коштів в розмірі 8000 гривень відповідачем ОСОБА_1 від позивача ТОВ «Бізнес Позика» підтверджується також довідкою ТОВ «Профітгід», згідно якої ТОВ «Бізнес Позика» 11 червня 2025 року, в 14:30 годин, перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 8000 гривень за кредитним договором №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року, номер платіжної інструкції - 5fcf3427-46b7-11f0-b90e-000c29d57ed2_1.
Згідно виписки за договором №б/н за період з 28.04.2025 року по 26.11.2025 року, видно рух коштів по карті № НОМЕР_2 , яку емітовано на відповідача ОСОБА_1 . 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 06 травня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року становить 49156 гривень, з яких 16940 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 23716 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0 гривень - заборгованість по комісії, 8500 гривень - заборгованість по відсотках на підставі ст. 625 ЦК України.
Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначеного договору.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом досліджені надані позивачем докази видачі відповідачу кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком.
Також, суд зазначає, що кредитний договір №5222978-КС-003 від 28 квітня 2025 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (комбінацією символів самостійно введеною позичальником), примірник якого наявний у матеріалах справи, належним чином підтверджує погодження сторонами справи умови позики, оскільки без здійснення входу на веб-сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, карткового рахунку, договір між сторонами не був би укладений, а тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Додатково слід врахувати, що персональні дані позичальника (ПІБ, РНКОПП, реквізити паспорта, зареєстрована адреса місця проживання), необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем.
Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.
Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з використанням персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
Відтак відповідач не спростував факт самостійного волевиявлення позичальника щодо оформлення кредитних правовідносин за якими стягується заборгованість у справі.
Також за доведеного факту укладення кредитного договору, згідно якого відповідач, як позичальник, отримав в борг кошти, в матеріалах справи наявна довідка щодо перерахунку кредитором коштів за вказаним договором, що свідчить про доведеність наявності відповідних грошових зобов`язань у позичальника.
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також складових його повної вартості.
Відтак, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16940 гривень та заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 23716 гривень є обґрунтованими.
Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по відсотках на підставі ст..625 ЦК України у розмірі 8500 гривень, то такі позовні вимоги до задоволення не підлягають з огляду на наступне.
17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема, було внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), від 06 травня 2025 року у справі № 464/2647/22 (провадження № 61-6059св24).
Зокрема Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року по справі №758/5318/23 зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася та який діє і на даний час.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За встановлених обставин стягнення суми заборгованості по відсотках, нарахованих позивачем на підставі ст.625 ЦК України, у розмірі 8500 гривень за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено суму заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі 40656 гривень, з яких 16940 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 23716 гривень - сума прострочених платежів по відсотках за користування кредитом. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що в межах заявлених позовних вимог позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» 40656 гривень заборгованості за кредитним договором №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року, а в іншій частині позовних вимог відмовити.
Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 40656 (сорок тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень заборгованості за договором про надання кредиту №522978-КС-003 від 28 квітня 2025 року, 2202 гривні 03 копійки сплаченого судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», 01033, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ - 41084239.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , України.
Повний текст рішення суду складено 03 серпня 2026 року. 

Головуючий В.І. Бобрушко