| 1 | Справа № 335/6813/26  2/335/3573/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 11.09.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір №0484-6305 у відповідності до якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 700,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування ним, у строки та в порядку, визначені графіком платежів.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань кредитні кошти у передбачений договором строк не повернув, не сплатив передбачені умовами договору проценти.
28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір №02/10/2021 відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0484-6305 від 11.09.2020. 
Згідно договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 року у розмірі 23 917,94 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 700,00 грн., заборгованості по нарахованим процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 15 814,00 грн., інфляційні збитки у розмірі 336,23 грн., 3% річних у розмірі 67,71 грн.
З урахуванням того, що відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором право вимоги за яким перейшло до позивача, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вищевказану суму заборгованості за Кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 року, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 06 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законодавством порядку, проте про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала, із заявами про розгляд справи без її участі або відкладення судового засідання до суду не зверталась.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 11.09.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 в електронній формі укладено Кредитний договір «Стандарт» №0484-6305, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 700,00 грн., строком на 21 день, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування.
Таким чином, зі змісту Договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків, плати за обслуговування та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. 
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі 7 700,00 грн., що підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за платіжними дорученнями.
Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку із чим згідно розрахунку заборгованості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість відповідача за кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 станом на 09.11.2021 становила 23 514,00 грн., яка складається заборгованості за основним боргом у розмірі 7 700,00 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 15 814,00 грн.
28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №02/10/2021 відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. 
04.11.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Додаткову угоду №1 до договору факторингу №02/10/2021.
Пунктом 2.3 Додаткової угоди сторони погодили, що загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються первісним кредитором новому кредитору згідно цього договору складається з усіх без виключення прав вимог первісного кредитора до боржників, що випливають з умов кредитних договорів, перелічених в реєстрах боржників, які складаються за формою, наведеною у додатку №1 до цього договору.
Відповідно до п.2.5 Додаткової угоди сторони погодили, що з моменту набрання чинності цим договором від первісного кредитора до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора по відношенню до боржників, що випливають з умов кредитних договорів, у тому числі щодо виплати коштів, штрафів, пені та будь-яких інших сум за кредитними договорами та/або які передбачені законодавством. 
Відповідно до реєстру боржників №1 до Договору факторингу №02/10/2021 від 28.10.2021 року до ТОВ «ФАКТОРИНГУ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором №0484-6305 від 11.09.2020 на загальну суму 23 514 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 700,00 грн., заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 15 814,00 грн.
В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачем отримано кошти за кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 в розмірі 7 700,00 грн., які нею не повернуті та право стягнення заборгованості за вказаним договором набуло ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем договору споживчого кредиту, дана фінансова установа надала позичальнику кредит, а останній зобов`язалась повернути кредит у повному обсязі до 01.10.2020. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за договором про надання споживчого кредиту №0484-6305 від 11.09.2020 суду не надано.
Таким чином, кредитодавець відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором №0484-6305 від 11.09.2020 до 01.10.2020, після закінчення строку його дії у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у кредитодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як правонаступника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 02.10.2020 по 30.12.2020 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
В свою чергу, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Судом встановлено, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 у визначений договором строк належним чином не виконані. 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №0484-6305 від 11.09.2020 вбачається, що позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних збитків за період з 09.11.2021 по 23.02.2022.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідачами доказів погашення заборгованості суду не надано, розрахунок позивача належними доказами не спростований, а тому суд доходить до висновку, що у зв`язку із не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №0484-6305 від 11.09.2020 на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 09.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 67,71 грн. та інфляційні збитки за період з листопада 2021 по лютий 2022 у розмірі 336,23 грн. 
З огляду на наведене, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №0484-6305 від 11.09.2020 у розмірі 11 337,94 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 700,00 грн. та процентів за користування кредитом в межах погодженого сторонами строку кредитування у розмірі 3 234,00 грн., 3% річних у розмірі 67,71 грн. та інфляційних збитків у розмірі 336,23 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги № 663 від 01.05.2026, витяг з Акту №35 про надання юридичної допомоги від 29.05.2026 відповідно до яких сторони погодили надання наступних правових послуг загальною вартістю 13 000,00 грн., з них: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000,00 грн., складання позовної заяви вартістю 9 000,00 грн.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Разом з цим, враховуючи те, що суд за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволено частково у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6 162,00 грн. 
Згідно з платіжною інструкцією №0659140042 від 15.06.2026, позивачем при поданні даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1261,97 грн. (з розрахунку: 11 337,94 грн. х 100% / 23917,94 грн. = 47,40%; 47,40% х 2 662,40 грн. / 100% = 1 261,97 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості– задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 0484-6305 від 11.09.2020 року в розмірі 11 337 (одинадцять тисяч триста тридцять сім) гривень 94 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі – 7 700 (сім тисяч сімсот) гривень 00 копійок; заборгованості по процентам у розмірі 3 234 (три тисячі двісті тридцять чотири) гривні 00 копійок, 3% річних за період з 09.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 67 (шістдесят сім) гривень 00 копійок, суми нарахованих інфляційних втрат за період з 11.2021 по 02.2022 у розмірі 336 (триста тридцять шість) гривень 23 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 162 (шість тисяч сто шістдесят дві) гривні 00 копійок та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 97 копійок.
В інші частині позову відмовити.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 10 вересня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Код ЄДРПОУ 42640371, адреса: м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:    А.Б.Алєксєєнко