Справа № 288/1107/25 
Провадження № 2/288/85/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Зайченко Є. О., 
з участю секретаря судових засідань – Корнієнко Т.М., 
представника позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, зняття заборони на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 (далі – позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач) про захист прав споживача, визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, зняття заборони на відчуження нерухомого майна, в обґрунтування якої вказує, що ОСОБА_3 і АТ КБ ПРИВАТБАНК уклали кредитний договір № ZRZOG40000001345 від 07.11.2007р., згідно умов якого позивач отримав на споживчі цілі 170 437,50 грн. з обов`язком сплати відсотків за користування кредитом щомісячно. 
Для забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № ZRZOG40000001345 від 07.11.2007р., предметом якого є об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2007р. № 4984, укладеного між ОСОБА_3 і ЗАТ АТ Приватбанк, посвідчений нотаріально державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я. 
На даний час вулиця перейменована, і має назву - Київська. 
Договір іпотеки був посвідчений нотаріально державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я. і зареєстрований в реєстрі за № 4986. 
У пункті 3.4 договору іпотеки зазначено, що договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов`язання та з інших підстав, передбачених законодавством. 
У зв`язку із укладенням вказаного договору іпотеки, державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я. 07.11.2007 року було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири до припинення чи розірвання договору. 
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 08.09.2020 року у справі № 288/704/15 позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_3 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07.11.2007 року в розмірі 286 832 гривні 13 копійок. 
18.11.2020р. Попільнянським райсудом був виданий виконавчий лист № 288/704/15-ц, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною було відкрите виконавче провадження № 64421675 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року в розмірі 286 832 гривні 13 копійок. 
06.05.2025р. приватним виконавцем Волковою Є.О. винесена Постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з тим, що судове рішення фактично виконано, заборгованість перераховано на користь стягувача в повному обсязі. Витрати виконавчого провадження та основну винагороду приватного виконавця стягнуто / п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» /. 

15.05.2025р. ОСОБА_3 направив письмове звернення до АТ КБ Приватбанк, в якому просив банк надати: 
- Заяву про припинення іпотеки (у формі нотаріально засвідченої заяви іпотекодержателя про припинення іпотеки згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). 
- Довідку про повне погашення кредитної заборгованості. 
Лист був направлений поштовим зв`язком на адресу АТ КБ Приватбанк / вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094 / і до Відділення АТ КБ Приватбанк в смт. Попільня Житомирської області / Житомирська область, смт Попільня, вул. Богдана Хмельницького, 32 /. 
АТ КБ Приватбанк отримало дане звернення 18.05.2025р. згідно поштового трекінгу, що долучений до даного позову, проте відповіді позивачу не надало, і не зверталося до державного реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації обтяження майна іпотекою. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав від 23.06.2025р. № 432491119 іпотечне обтяження, зареєстроване за № 5988489, квартири АДРЕСА_1 , є чинним. 
Оскільки відповідач не вчиняє передбачених законом дій для звільнення майна позичальника від іпотечного обтяження, то позичальник ОСОБА_3 вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав споживача банківських послуг, оскільки свої кредитні зобов`язання перед Банком він виконав в повному обсязі, але його майно продовжує перебувати в забезпеченні у Банку, чим створюються перешкоди позивачу як власнику майна в розпорядженні предметом іпотеки. 
Враховуючи вищевикладене, позивач просить захистити право споживача банківських послуг шляхом визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № ZRZOG40000001345, укладеним між Акціонерним товариством КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 , посвідченим державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я. і зареєстрований в реєстрі за № 4986. Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири загальною площею 50,3 кв. м, житловою площею 25,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записи про обтяження цього майна. Судові витрати і витрати на правничу допомогу стягнути з відповідача. 
Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» в судовому засіданні проти задоволення позовних заперечував, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи, просив зменшити витрати на правничу допомогу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Разом з тим, просила стягнути судові витрати на користь позивача.
Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2011 року між Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит № ZRZ0G40000001345, на підставі якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 170437 гривень 50 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07 листопада 2037 року. Кредит надавався на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі – продажу від 06 листопада 2007 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , 07 листопада 2007 року уклали Іпотечний договір № ZRZ0G40000001345. Згідно якого ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,80 кв. м, житловою площею 25,30 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с. 12-16, 26/
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 червня 2025 року, міститься запис щодо наявності обтяження на квартиру загальною площею 50,80 кв. м, житловою площею 25,30 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; іпотекодержатель – ПАТ КБ «ПриватБанк»; іпотекодавець – ОСОБА_3  /а.с.8-10/
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року по справі № 288/704/15, яке набрало законної сили 08 жовтня 2020 року, первісний позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Душанбе, Таджикистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1 Д) заборгованість за кредитним договором № ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року в розмірі 286 832 гривні 13 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Душанбе, Таджикистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1 Д) сплачений судовий збір в розмірі 2 868 гривень 32 копійки.
В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання договору споживчого кредитування недійсним – відмовлено.
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 травня 2025 року ВП № 64421675, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгеніївною Олегівною, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 288/704/15-ц виданого 18.11.2020 року Попільнянським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 286832,13 гривень, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривень. /а.с.22/
Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 липня 2025 року по справі № 288/704/15, скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, боржник ОСОБА_3 на постанову приватного виконавця від 06.05.2025 року про закінчення виконавчого провадження № 64421675 щодо примусового виконання виконавчого листа № 288/704/15-ц виданого 18.11.2020 року Попільнянським районним судом Житомирської області – задоволено.
Визнано постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни від 06.05.2025 року у виконавчому провадженні № 64421675 про закінчення виконавчого провадження – незаконною.
Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни від 06.05.2025 у виконавчому провадженні № 64421675 про закінчення виконавчого провадження.
Направлено виконавчий лист № 288/704/15-ц (справа № 288/704/15-ц) про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь AT КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року в розмірі 286832,13 гривень до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни для подальшого стягнення боргу. 
Судом встановлено, що з боржника ОСОБА_3 стягнута не вся сума, що підлягала до стягнення згідно виконавчого листа № 288/704/15-ц виданого 18.11.2020 року, а саме 286832,13 гривень, а стягнуто лише 235856,53 гривень. Отже ОСОБА_3 має сплатити залишок заборгованості в розмірі 50975,61 гривень.
Відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4548141593.1 АТ КБ «ПриватБанк» від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_3 перераховано на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» суму в розмірі 50975.61 гривень, призначення платежу: погашення кредиту. /а.с.67/
04 серпня 2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач зазначає, що 18.11.2020р. Попільнянським райсудом був виданий виконавчий лист № 288/704/15-ц, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною було відкрите виконавче провадження № 64421675 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором № ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року в розмірі 286 832 гривні 13 копійок. 06.05.2025р. приватним виконавцем Волковою Є.О. винесена постанова № 64421675 про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з тим, що судове рішення фактично виконано, заборгованість перераховано на користь стягувача в повному обсязі. 

З урахуванням зазначеного, позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором припинено, що тягне за собою припинення договору іпотеки та зняття обтяжень з нерухомого майна. Однак з даним твердженням погодиться не можна, виходячи з наступного. 29.07.2025 ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області №288/704/15-ц визнано постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни від 06.05.2025 року у виконавчому провадженні № 64421675 про закінчення виконавчого провадження - незаконною; скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни від 06.05.2025 у виконавчому провадженні № 64421675 про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий лист № 288/704/15-ц (справа № 288/704/15-ц) про стягнення з ОСОБА_3 на користь AT КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором №ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року в розмірі 286832,13 гривень до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни для подальшого стягнення боргу. На обґрунтування ухвали, суд зазначив, що з боржника ОСОБА_3 стягнута не вся сума, що підлягала до стягнення згідно виконавчого листа № 288/704/15-ц виданого 18.11.2020 року, а саме 286832,13 гривень, а стягнуто лише 235856,53 гривень. Отже ОСОБА_3 має сплатити залишок заборгованості в розмірі 50975,61 гривень. Отже, наявність заборгованості, яка встановлена судом під час розгляду скарги на дії державного виконавця є преюдиційними та не потребують доказування в даній конкретній справі. Враховуючи ще той факт, що доказом, який підтверджує виконання зобов`язань за кредитним договором є постанова про закінчення виконавчого провадження від 06.05.2025 № 64421675, яка станом на 04.08.2025 скасована судом з урахуванням невиконаних зобов`язань за кредитним договором, отже підстави для задоволення позову відсутні. /а.с.51-60/
27 вересня 2025 року від представника позивача – Кудіної Марії Геннадіївни надійшли додаткові пояснення у справі, в тексті яких зазначено, що ознайомившись із текстом відзиву, відповідач 18.09.2025р. вніс суму 50975,61 гривень, проте представник АТ Приватбанк повідомив в телефонній переписці із представником позивача - адвокатом Кудіної М.Г., що банк нарахував додатково суму штрафних санкцій 60 000 грн. вже після винесення рішення Попільнянським районним судом 08.09.2020 року у справі № 288/704/15, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07.11.2007 року в розмірі 286 832 гривні 13 копійок. Таким чином, банк неправомірно вимагає від позивача внесення коштів для "закриття кредиту" і зняття іпотечного обтяження, що є грубим порушенням прав споживача банківських послуг. Від 18.09.2025р. до сьогоднішнього дня банк не повідомив позивача про можливість вирішення даного спору в зв`язку із повним погашенням суми заборгованості. /а.с.64-70/
Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2025 року провадження у справі було зупинено до закінчення апеляційного перегляду Житомирським апеляційним судом процесуальних рішень у справі № 288/704/15-ц. Постановою Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року ухвалу Попільнянського районного суду від 18.12.2025 про зупинення провадження скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що іпотека, хоч і є похідною від кредитного зобов`язання, не залежить безпосередньо від перебігу виконавчих дій чи наявності/відсутності виконавчого провадження. Припинення зобов`язання (і, як наслідок, іпотеки) відбувається у разі фактичного його виконання (стаття 599 ЦК України). Розгляд справи про припинення іпотеки ґрунтується на фактах виконання основного зобов`язання (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»), а не на процесуальних рішеннях виконавця, у зв`язку з чим зупинення провадження у справі було безпідставним. Після повернення матеріалів справи провадження було відновлено, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні за участю представників обох сторін. /а.с.146-148/
Надаючи юридичну оцінку встановленим обставинам справи, та доводам учасників процесу, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України “Про іпотеку” іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст. 3 Закону України “Про іпотеку”). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України “Про іпотеку”).
Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону.
Згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий ч. 1 ст. 17 Закону України “Про іпотеку”).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України).
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 “Припинення зобов`язання” розділу І книги п`ятої “Зобов`язальне право” ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608та 609 ЦК України).
У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16 зроблено висновок, що Закон України “Про іпотеку” є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України “Про іпотеку” містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.
Підставами припинення іпотеки відповідно до статті 17 Закону України “Про іпотеку” є: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
За своєю правовою природою іпотека має акцесорний (похідний) характер від основного зобов`язання.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.
Аналогічні положення містяться у п. 3.4 Іпотечного договору від 07.11.2007, де вказано, що цей договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов`язання.
Щодо доводів відповідача про наявність додаткової заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 60000.00 гривень, нарахованих банком після ухвалення рішення суду від 08.09.2020 у справі №288/704/15, суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц послідовно сформулювала правовий висновок, згідно з яким:
«Нарахування процентів та неустойки (штрафу, пені) після пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості або після ухвалення рішення суду про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором є неправомірним. 

Правом пред`явити вимогу про дострокове виконання основного зобов`язання кредитор змінює строк виконання цього зобов`язання. Із моменту звернення до суду з позовом про стягнення всієї заборгованості право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та штрафні санкції припиняється, а розмір зобов`язання боржника фіксується у судовому рішенні».
З огляду на зазначене, пред`явивши у 2015 році позов до ОСОБА_3 про стягнення всієї суми заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» змінило строк виконання основного зобов`язання, а рішенням Попільнянського районного суду від 08 вересня 2020 року у справі №288/704/15 було остаточно зафіксовано суму боргу позивача в розмірі 286832,13 грн. Будь-які подальші позасудові нарахування банку процентів чи штрафних санкцій після цієї дати є незаконними та не створюють для позивача обов`язку щодо їх сплати.
Оскільки ОСОБА_3 повністю сплатив 18 вересня 2025 року залишок заборгованості в сумі 50975.61 гривень, а загальна сума сплачених ним коштів (з врахуванням примусового стягнення) склала 286832.13 гривень, суд доходить до висновку про те, що основне зобов`язання за кредитним договором №ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року є припиненим 18 вересня 2020 року у зв`язку з його повним та належним виконанням (ст. 599 ЦК України).
Зважаючи на акцесорний характер іпотеки, припинення основного зобов`язання безумовно тягне за собою припинення іпотеки за Іпотечним договором ZRZ0G40000001345 від 07 листопада 2007 року відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність у державних реєстрах неактуальних записів про іпотеку та заборону відчуження майна за умови припинення іпотеки порушує права ОСОБА_3 як власника квартири.
Оскільки відповідач відмовляється вчинити дії щодо звернення до державного реєстратора для зняття обтяжень, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання іпотеки припиненою, скасування заборони на відчуження майна та виключення відповідних записів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.
Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").
Заявлені позивачем витрати на правничу допомогу складають 35000.00 гривень, що підтверджується належними та допустимими доказами: 
- 30000.00 гривень - за розгляд справи в суді першої інстанції: Договір про надання правової допомоги від 26.06.2025 б/н, Акт виконаних робіт від 15.12.2025, Прибутковий касовий ордер № 15 від 15.12.2025 на суму 15300.00 гривень та банківська квитанція АТ «Райффайзен Банк» №-2483459530 від 02.07.2025 на суму 14700.00 гривень.
- 5000.00 гривень- за апеляційне оскарження ухвали суду про зупинення провадження (справа № 22-ц/4805/1327/26): Договір про надання правничої допомоги від 28.12.2025, Акт виконаних робіт, Платіжна інструкція АТ КБ «ПриватБанк» від 06.02.2026 на суму 5000.00 гривень та Довідка адвоката про отримання оплати від 08.02.2026. 
Оцінюючи розмір витрат відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, суд зазначає наступне.
Розмір витрат є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг (підготовка позову, процесуальних документів, складання апеляційної скарги, представництво інтересів) та значенням справи для позивача. Відповідачем було заявлено усне клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Необхідність понесення додаткових витрат на апеляційне оскарження була безпосередньо зумовлена процесуальною поведінкою відповідача. За таких обставин витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 в розмірі 34000.00 гривень, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, від сплати яких Позивач звільнений на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», підлягають стягненню з Відповідача в дохід держави. 
Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів»; статтями 16, 203, 215, 216, 236, 526, 546, 549, 626- 628, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, зняття заборони на відчуження нерухомого майна – задовольнити частково.
Захистити право споживача банківських послуг шляхом визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором ZRZOG40000001345, укладеним між Акціонерним товариством КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 , посвідченим державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я. і зареєстрований в реєстрі за №4986. 
Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири загальною площею 50,3 кв. м, житловою площею 25,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записи про обтяження цього майна. 
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: вулиця Грушевського, 1д, місто Київ, ЄДРПОУ: 14360570) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 34000 гривень 00 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: вулиця Грушевського, 1д, місто Київ, ЄДРПОУ: 14360570) в дохід держави судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського
районного суду     Є. О. Зайченко