Справа № 697/312/26 
Провадження № 2/697/492/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання – Шакало Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (далі також – ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.07.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 705122 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Згідно умов кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту – 4 000,00 грн., дата надання кредиту – 16.07.2021, строк кредиту – 29 днів, відсоткова ставка – 1,9% на добу.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.12.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 14 324,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 10 324,00 грн.
Згідно норм кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Підтвердженням видачі ТОВ «ФК «Джобер» кредитних коштів є інформаційна довідка, відповідно до якої 16.07.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
30.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2023 до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 в розмірі 14 324,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 10 324,00 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.38).
21.04.2026 представник позивача – адвокат Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розподіл судових витрат в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. (а.с.43-45).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.6-зворот).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Гончарука А.В.
Представник відповідача - адвокат Гончарук А.В. у судове засідання, яке призначено на 10.07.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення не направляв. У судовому засіданні 06.07.2026 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач визнає факт укладення кредитного договору та отримання коштів кредиту, проте заперечує проти розміру заборгованості, яка заявлена до стягнення. Крім того, витрати на правову допомогу, які просить стягнути позивач, є завищеними та не відповідають обставинам справи, тому просить їх зменшити.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
16.07.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 705122, підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G2793 (а.с.11-16).
Згідно з п.1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України – гривні у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, встановлених Договором.
Загальний розмір наданого кредиту (сума коштів, які кредитодавець зобов`язується надати позичальникові за цим Договором) складає 4 000,00 грн. (п.1.2. Договору).
Відповідно до п.1.3. Договору, строк, на який надається кредит, складає 29 календарних днів з моменту підписання цього Договору та перерахування (видачі) коштів позичальнику, а саме: з 16.07.2021 по 13.08.2021 включно.
Відповідно до п.1.4. Договору, процентна ставка за кредитом становить 1,90% від суми кредиту в день. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину.
Згідно з п.1.5. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 30433 процентів річних від загального розміру виданого кредиту.
Згідно з п.1.6. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 6 204,00 грн.
Відповідно до п.1.8. Договору, кредит надається позичальнику за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи у мережі інтернет на веб-сайті кредитодавця.
Відповідно до п.2.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання Договору.
Відповідно до п.4.1. Договору, позичальник зобов`язується повернути суму отриманого кредиту (грошові кошти, які кредитодавець надав у кредит, а позичальник отримав за цим договором), сплатити суму нарахованих процентів за користування кредитом у строки, визначені в графіку платежів.
Згідно з п.9.2. Договору, строк дії цього договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1. цього договору та закінчується 13.08.2021.
Укладаючи даний Договір, позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови цього Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам та справедливі. Підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання цього договору ознайомився з усіма наявними та можливими схемами надання кредиту, правилами, порядком та умовами, на підставі яких кредитодавець здійснює надання коштів у кредит, загальною вартістю кредиту та всіх витрат, пов`язаних з отриманням кредиту у кредитодавця та свідомо обрав умови отримання кредиту, викладені в цьому Договорі (п.10.1. Договору).
В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит зазначено дату видачі кредиту – 16.07.2021, дату платежу – 13.08.2021, кількість днів – 29, сума кредиту – 4 000,00 грн., проценти за користування кредитом – 2 204,00 грн., реальна річна процентна ставка – 30 433%, загальна вартість кредиту – 6 204,00 грн. (а.с.12).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма): тип кредиту – кредит; сума/ліміт кредиту становить 4 000,00 грн.; строк кредитування – 29 днів; спосіб та строк надання кредиту – безготівковий переказ грошових коштів на вказаний споживачем рахунок банківської платіжної картки протягом 3-х календарних днів з моменту укладення договору; процентна ставка – 1,9% в день, від 30432% до 198961% річних; загальні витрати за кредитом – 2 204,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом – 6 204,00 грн.; реальна річна процентна ставка – 30 433% річних (а.с.9-10).
Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «Джобер», Товариство підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 705122 від 16.07.2021 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕПЦ у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://topcredit.ua. Одноразовий ідентифікатор G2793; час відправки ідентифікатора позичальнику 16.07.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380637120617 (а.с.19).
Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайз Фінанс» № 1102/2026-1 від 11.02.2026, 16.07.2021 було успішно перераховано кошти від ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» ОСОБА_1 в сумі 4 000,00 грн., маска карти 537541хххххх2448, Client Order ID 96762090-b5cf-4367-9aec-35e381201ef1 (а.с.28).
30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» було укладено договір № 1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Джобер» відступає за плату ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» належні йому права вимоги за кредитним договором, а ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заміняє ТОВ «ФК «Джобер» як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» сплачує ТОВ «ФК «Джобер» вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.
При цьому ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» набуватиме статус правонаступника ТОВ «ФК «Джобер» відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги (а.с.20-22).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 в загальній сумі 14 324,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. – залишок по тілу кредиту, 10 324,00 грн. – залишок по відсотках (а.с.18).
Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 705122, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 станом на 26.12.2025 (включно) складає 14 324,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10 324,00 грн. – прострочена заборгованість за процентами (а.с.17).
26.12.2025 позивач направив відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором в якій повідомив про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», вказав суму загальної заборгованості відповідача на дату відступлення, яка становить 14 324,00 грн., вимогу у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором та вказав нові реквізити для погашення заборгованості.
Проте дана вимога залишена без реагування, заборгованість не сплачена.
Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання відповідачем до ТОВ «ФК «Джобер» заявки на кредит, підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір.
Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «ФК «Джобер» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 .
У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору.
Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і він має можливість надати суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредиторів на виконання укладеного договору.
З листа ТОВ «Санрайз Фінанс» № 1102/2026-1 від 11.02.2026 вбачається, що 16.07.2021 було успішно перераховано кошти від ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» ОСОБА_1 в сумі 4 000,00 грн., маска карти 537541хххххх2448, Client Order ID 96762090-b5cf-4367-9aec-35e381201ef1 (а.с.28).
Крім того, представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач ОСОБА_1 визнає факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 4 000,00 грн.
Даних на спростування належності відповідачу карти № 537541хххххх2448 матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, які були б не враховані первісним кредитором.
Отже, надані позивачем докази підтверджують укладення кредитного договору № 705122 від 16.07.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 в електронній формі.
Що стосується відступлення права вимоги, суд зазначає наступне.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі, виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим, положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» було укладено договір № 1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Джобер» відступає за плату ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» належні йому права вимоги за кредитним договором, а ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заміняє ТОВ «ФК «Джобер» як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» сплачує ТОВ «ФК «Джобер» вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.20-22).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 в загальній сумі 14 324,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. – залишок по тілу кредиту, 10 324,00 грн. – залишок по відсотках (а.с.18).
Враховуючи вищевикладене, позивач на підтвердження переходу права вимоги надав суду належним чином засвідчені докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Крім того, договір відступлення права вимоги відповідачем в судовому порядку не оскаржувався, є чинними, а отже право вимоги за договорами перейшло до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» на законних підставах. Такий договір відступлення сторонами не розривався, тому підлягає до виконання і має правове значення для відповідача в частині погашення заборгованості на користь нового кредитора.
Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 705122, відповідачу нараховані відсотки станом на 26.12.2025 у сумі 10 324,00 грн.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 жодних погашень за кредитом не зробив.
Відповідно до вимог п. 1.3 договору, строк, на який надається кредит, складає 29 календарних днів, а саме з 16.07.2021 по 13.08.2021 включно.
Відповідно до п. 9.4.1. Договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк, позичальник має право ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом здійснення платежу на користь кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останнього дня строку користування кредитом. Після отримання кредитодавцем коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява позичальника про продовження строку користування кредитом вважається поданою, а дія договору автоматично продовжується (лонгується) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів.
Доказів продовження строку дії кредитного договору позичальником до позовної заяви не додано.
Крім того, в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та в паспорті споживчого кредиту визначено строк кредитування – 29 днів, загальні витрати за кредитом – 2 204,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача – 6 204,00 грн.
Договором визначено строк кредитування 29 днів, тобто до 13.08.2021 включно, отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).
Крім того, за правовим висновком ВС у постанові від 14.02.2018 у справі №564/2199/15-ц, який є актуальним і на даний час, проценти по кредиту після закінчення строку на який він надавався, у визначеному в кредитному договорі розмірі нараховуватися не можуть.
Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 після 13.08.2021 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредиту, передбаченого Договором, тобто за межами строку кредитування.
З огляду на встановлені обставини та погоджений сторонами графік платежів, згідно якого відповідач зобов`язувався сплатити проценти за користування кредитом в строк до закінчення строку дії договору, суд приходить до висновку, що саме вказана сума процентів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
За умовами кредитного договору № 705122 від 16.07.2021 граничний строк виконання зобов`язання становить 29 днів (п. 9.2. договору).
Процентна ставка за користування кредитом становить 1,9% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4. договору).
Тому, з ОСОБА_1 підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку у сумі 2 204,00 грн. (4 000,00 грн. х 1,9 % х 29 днів).
Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача за договором № 705122 від 16.07.2021 підлягає до стягнення в судовому порядку заборгованість у сумі 6 204,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 2 204,00 грн. – заборгованість за відсотками.
У іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 13 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено з матеріалів справи, що 09.07.2025 між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. було укладено договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги. За умовами зазначеного договору клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором (а.с.23-24).
20.01.2026 між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025, відповідно до якої сторони погодили змінити розмір правової допомоги адвоката (гонорару) у зв`язку з чим викласти п.3.1. Договору у новій редакції: «3.1. Вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактичного затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється у розмірі 2 500,00 грн. за одну годину фактично витраченого часу на надання правничої допомоги» (а.с.25).
06.04.2026 між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. підписано Акт про отримання правової допомоги, згідно з яким адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та відповідачем в рамках кредитного договору № 705122 від 16.07.2021 (1 година) 2 500,00 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 годин) 6 250,00 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години) 3 750,00 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500,00 грн., а всього 13 000,00 грн. (а.с.47).
Відповідно до рахунку № 06.04.2026-36 від 06.04.2026, вартість правничої допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 - 13 000,00 грн. (а.с.50).
Відповідно до платіжної інструкції № 2086 від 06.04.2026, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» перерахувало 13 000,00 грн. Пархомчук С.В., призначення платежу правнича допомога згідно Договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 згідно рахунку 06.04.2026-36 (а.с.48).
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Позовні вимоги позивача задоволені на 43,31% (6 204,00 грн. х 100 : 14 324,00 грн.), а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1 732,40 грн. (4 000,00 грн. х 43,31% = 1 732,40 грн.).
У відповідності до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 153,09 грн. (2 662,40 грн. х 43,31% = 1 153,09 грн.).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за кредитним договором № 705122 від 16.07.2021 у розмірі 6 204,00 грн. (шість тисяч двісті чотири гривні, 00 копійок), яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 2 204,00 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 153,09 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят три гривні, 09 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 732,40 грн. (одна тисяча сімсот тридцять дві гривні, 40 копійок).
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», код ЄДРПОУ 44002941, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Б . К . Скирда