ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1535/26 Справа № 202/10458/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дребот І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 32 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Петешенкової М.Ю.,
суддів Макарова М.О., Городничої В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційними скаргами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донецьке шосе 130», ОСОБА_1 
на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 вересня 2025 року у складі судді Дребот І.Я.
у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам співвласників, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСББ "Донецьке шосе 130"звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідач у справі ОСОБА_1  є власником квартири   АДРЕСА_1 . Отже, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ "Донецьке шосе 130".
Відповідно до протоколу (рішення) установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку № 1 від 18 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року було затверджено розмір щомісячного внеску на утримання будинку, спільного майна та прибудинкової території у розмірі 8,80 грн з кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення.
У відповідача, як власника квартири АДРЕСА_2 , за період з жовтня 2022 року по липень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 11906,40 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 вересня 2025 року позов ОСББ "Донецьке шосе 130" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Донецьке шосе 130" заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання у розмірі 10824,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення позову, оскільки статут ОСББ «Донецьке шосе 130» встановлює обов`язок співвласників своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, а рішення загальних зборів про встановлення внесків є обов`язковим для всіх співвласників, включаючи відповідача. Відмовляючи в іншій частині позову, суд першої інстанції виходив із того, що будинок перебував під управлінням КП «Жилсервіс-14» до 1 грудня 2022 року, а тому ОСББ не мало законних підстав для нарахування внесків за жовтень і листопад 2022 року.
Не погодившись з таким рішенням суду в частині залишених без задоволення вимог, ОСББ "Донецьке шосе 130" звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жодним нормативно правовим актом не передбачено, що рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, в частині затвердження внесків співвласників, набуває чинності виключно після підписання акту приймання передачі будинку з управління в управління з попереднім управителем чи балансоутримувачем. ОСББ не потрібно для здійснення початку своєї діяльності укладання тих чи інших договорів з попереднім балансоутримувачем чи управителем. ОСББ в силу змін в 2015 році до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не має свого балансу. Передача будинку в управління ОСББ потрібна виключно попередньому балансоутримувачу чи управителю для зняття будинку зі свого балансу, тому цей акт вони можуть підписати тоді, коли їм це потрібно. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСББ «Донецьке шосе 130».
Не погодившись з таким судовим рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протоколом від 18 вересня 2022 року не визначено моменту, з якого усі функції з управління будинком передаються в управління ОСББ. Вказує, що акт прийняття-передачі від 28 листопада 2022 року не є тотожним поняттям зняття будинку з балансу, що в свою чергу свідчить про безпідставність вимог ОСББ про сплату внесків, затверджених протоколом від 18 вересня 2022 року. Суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов частково, так як сам факт передачі будинку, відповідно до вимог порядку списання будинків з балансу, не відбувся у передбаченому законом порядку, а акт про списання будинку з балансу не складався взагалі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно із частиною 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири   АДРЕСА_1 .
18 вересня 2022 року відповідно до рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке оформлено протоколом № 1, було створено ОСББ «Донецьке шосе 130», затверджено його Статут.
19 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано ОСББ "Донецьке шосе 130".
Відповідно до п. 6 протоколу № 1 співвласниками прийнято рішення затвердити з 01 жовтня 2022 року розмір щомісячних внесків співвласників на управління багатоквартирним будинком в сумі 8,80 грн за кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення.
Внески і платежі співвласників сплачуються співвласниками щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця за попередній місяць на банківські рахунки об`єднання, визначені правлінням та у розмірах, визначених загальними зборами об`єднання.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донецьке шосе 130» метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Згідно з пунктом 2 розділу V Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно відповіді Дніпровської міської ради Комунального підприємства «Жилсервіс-14» від 23 квітня 2025 року № 51 зазначено що, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , перейшов в управління ОСББ «Донецьке шосе 130» з 01 грудня 2022 року, про що свідчить акт приймання передачі об`єкта в управління з управління.
З наданого розрахунку заборгованість вбачається, що у ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_4 , за вказаною вище адресою, за період з жовтня 2022 року по липень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 11906,40 грн.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами частини 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Разом з цим, власність зобов`язує.
За змістом частини 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Аналогічні обов`язки співвласників визначені статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
У свою чергу, кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). З огляду на положення частини 2 статті 12 вказаного Закону, витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
З аналізу положень статтей 11, 319, 322, 509, 526 ЦК України, статтей 1, 5, 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статтей 15, 20, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожний власник квартири у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території, який має обов`язок щодо утримання зазначеного майна.
Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року у справі № 922/3087/17.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року № 910/13182/17 та від 22 лютого 2018 року № 910/11312/17 при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив про те, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
За змістом статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Задовольняючи частково заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що будинок перебував під управлінням КП «Жилсервіс-14» до 01 грудня 2022 року, а тому ОСББ не мало законних підстав для нарахування внесків за жовтень і листопад 2022 року, проте вимоги про стягнення заборгованості за інший період, а саме з 01 грудня 2022 року по липень 2024 року, є обґрунтованими, оскільки відповідач не звільнена від обов`язку сплачувати внески, передбачені статутом та рішенням загальних зборів, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не містить положень, які б пов`язували виникнення обов`язку співвласників зі сплати внесків із фактом підписання акта приймання-передачі багатоквартирного будинку від попереднього управителя або балансоутримувача до ОСББ. 
Акт приймання-передачі об`єкта управління є документом, що підтверджує організаційно-технічне оформлення передачі функцій управління будинком, однак не визначає моменту виникнення чи чинності рішень загальних зборів співвласників та не є правовстановлюючою підставою для виникнення обов`язку зі сплати внесків.
Як свідчать матеріали справи, ОСББ у спірний період здійснювало відповідні витрати на утримання будинку та ведення фінансово-господарської діяльності, тобто здійснювало фактично управління багатоквартирним будинком.
Рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, прийняті у межах компетенції та відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», є обов`язковими для виконання всіма співвласниками незалежно від їх суб`єктивного ставлення до способу управління будинком чи фактичних організаційних обставин здійснення такого управління.
Внески на утримання спільного майна є обов`язковими платежами, що виникають із закону та рішень співвласників, і не залежать від наявності чи відсутності додаткових договірних відносин або оформлення актів передачі між попереднім управителем та ОСББ.
Відтак висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування внесків за жовтень–листопад 2022 року у зв`язку з непідписанням акта приймання-передачі будинку є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невизначеність моменту, з якого всі функції управителя будинком передаються в управління ОСББ, що в свою чергу свідчить про безпідставність вимог ОСББ про сплату внесків, затверджених протоколом від 18 вересня 2022 року, оскільки сам факт передачі будинку не відбувся у передбаченому законом порядку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відсутність акта списання будинку з балансу не впливає на чинність рішень загальних зборів ОСББ та не звільняє співвласника майна від виконання обов`язків, визначених законом і статутом об`єднання, зокрема з моменту створення ОСББ та прийняття загальними зборами рішення про затвердження розміру внесків, у відповідача виник обов`язок сплачувати ці внески. Сам по собі факт нескладення акта списання будинку з балансу не свідчить про відсутність у ОСББ повноважень з управління будинком або неправомірність встановлення внесків.
Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСББ «Донецьке шосе 130» слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про задоволення позову, слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Донецьке шосе 130» витрати зі сплати судового збору у розмірі 6661,60 грн., та витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та переглядом у суді апеляційної інстанції у розмірі 7500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донецьке шосе 130»- задовольнити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 вересня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130" - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130" заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання у розмірі 11906,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6661,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 липня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: М.О. Макаров

В.С. Городнича