САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 727/2661/26 
Провадження №2-а/726/16/26 
Категорія 140 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник А.Ю. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому вказує, що постановою серії ЕНА № 6669998 від 15.02.2026 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України.
Вважає вказану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки його було зупинено без належних на те правових підстав, адже він не порушував будь-яких правил дорожнього руху. Крім того у поліцейського не було підстав для перевірки полісу страхування, адже така перевірка може здійснюватись виключно у випадку порушення правил дорожнього руху чи складання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 6669998 від 15.02.2026 року.
Представник відповідачів надіслала до суду відзив на позовну заяву в якій вказує, що під час несення служби на ДСПП «Атаки», екіпажем патрульної поліції, на блокпосту було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та предявив законну вимогу про надання відповідних документів, зокрема посвідчення водія та чинного страхового полісу (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак полісу водій не надав. Після перевірки чинності полісу страхування у відкритій базі даних МТСБУ, було виявлено, що такий поліс натранспортний засіб – відсутній. Після цього, щодо ОСОБА_1 було складено оскаржувану постанову. Вказує, що дії працівника поліції були законними, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
В судове засідання сторони не з`явились, що відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України не є перешкодою для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, вивчивши заяву позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши їх належність, допустимість та достовірність, що має значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмовити у його задоволенні с таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення ЕНА № 6669998 від 15.02.2026 року, о 10 годині 22 хвилин на 307 км. автодороги Н-03 у с. Атаки Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обовязкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Як встановлено із відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, ОСОБА_1 дійсно було зупинено на блок-посту у с. Атаки Дністровського району Чернівецької області. При цьому на відеозаписі не зафіксовано момент зупинки автомобіля. Проте зафіксовано, як працівник поліції предявив вимогу водію про предявлення чинного страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій такий поліс не надав. Після перевірки працівником поліції відомостей, які містяться у відкритій базі даних МТСБУ, було виявлено, що такий поліс на транспортний засіб, яким керував водій – відсутній. Після цього водію було розяснено його права. Останній заявив клопотання про перенесення розгляду справи, у задоволенні якого полісмен відмовив. Після цього водій забажав скористатись допомогою адвоката та працівник поліції надав йому таку можливість. Однак після цього водій відмовився користуватись такою допомогою та сказав полісмену аби той склав щодо нього постанову.
Оцінюючи підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне вказати таке.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Щодо законності підстав для зупинки транспортного засобу.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху (п. 7).
Відповідно до пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456 (далі - Порядок № 1456) уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі проїзду через блокпост або контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Відповідно до пункту 3 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1455, блокпост - це посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Пунктом 7 Порядку № 1456 визначено, що уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Водночас за приписами пункту 3 Порядку № 156 правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закони України Про основи національного спротиву, Про правовий режим воєнного стану, Про оборону України, Про національну безпеку України, Про Національну поліцію, Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України, указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.
Пунктом 10 Порядку визначено перелік підстав для зупинки транспортного засобу уповноваженою особою, серед яких порушення Правил ПДР та інші, аналогічні тим, які вказані у статті 35 Закону «Про Національну поліцію», а також інші підстави, що безпосередньо пов`язані з воєнним станом. Зокрема, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Таким чином, доводи позивача про незаконність зупинки транспортного засобу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Судом встановлено, що транспортний засіб був зупинений працівниками поліції під час проїзду блокпоста на 307 км. автодороги Н-03 у с. Атаки Дністровського району Чернівецької області в умовах дії правового режиму воєнного стану, що є самостійною та достатньою правовою підставою для його зупинки відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 10 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021 року. За таких обставин працівник поліції діяв у межах наданих йому законом повноважень, а тому твердження позивача про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.
Щодо законності підстав для перевірки чинності полісу страхування.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР України), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.1 ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 32 Закону України Про Національну поліцію поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 Закону України 21 травня 2024 року № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 3720-IX) перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.
Перевірка наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, визначеного статтею 6 цього Закону, здійснюється на підставі інформації, що міститься в Єдиній централізованій базі даних.
За приписами статті 8 Закону № 3720-IX з метою організації накопичення, зберігання інформації про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, обміну такою інформацією, забезпечення отримання потерпілими особами інформації щодо договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також забезпечення контролю за здійсненням обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності МТСБУ забезпечує функціонування Єдиної централізованої бази даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - Єдина централізована база даних).
Єдина централізована база даних містить відомості про страховиків, які провадять діяльність з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені страховиками - членами МТСБУ, про страхові випадки, що настали, стан та результати їх врегулювання, про транспортні засоби та їх страхувальників, у тому числі персональні дані таких страхувальників, а також іншу інформацію щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Інформація, що міститься в Єдиній централізованій базі даних, надається безоплатно і відповідно до порядку доступу до неї поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
До відкритої інформації належать відомості про наявність чи відсутність в Єдиній централізованій базі даних інформації про чинний на запитувану дату (крім майбутньої) договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо конкретного транспортного засобу, відомості про страховика, який уклав відповідний договір страхування, а також відомості щодо укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з особливостями, визначеними статтею 13 цього Закону, та/або обмеження щодо умов використання забезпеченого транспортного засобу (для внутрішніх договорів страхування).
МТСБУ забезпечує можливість постійного цілодобового доступу користувачів до відкритої інформації, що міститься в Єдиній централізованій базі даних у мережі Інтернет.
Власником, держателем та адміністратором Єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. МТСБУ зобов`язано забезпечувати відповідність Єдиної централізованої бази даних порядку, вимогам та заходам із забезпечення захисту інформації, встановленим законодавством.
Враховуючи наведені положення Закону № 3720-IX та пункту 2.1 ґ) ПДР України суд зазначає, що перевірка наявності у водія механічного транспортного засобу чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), здійснюється шляхом перевірки інформації, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Варто зауважити, що законодавством не передбачено обов`язкової відео/фотофіксації процедури пошуку інформації в Єдиній централізованій базі та/або долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідного витягу.
З огляду на загальнодоступність такої інформації відсутня необхідність фіксувати певними доказами факт відсутності у водія чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який підтверджений даними Єдиної централізованої бази.
Факт відсутності у Єдиній централізованій базі МТСБУ даних про наявність у позивача чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на час прийняття оскаржуваної постанови встановлений та не заперечується позивачем.
Оцінивши доводи сторін та досліджені у справі докази, суд доходить висновку, що перевірка працівником поліції наявності у позивача чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства.
Оскільки транспортний засіб був правомірно зупинений під час проходження блокпоста в умовах дії правового режиму воєнного стану, працівник поліції мав законні підстави вимагати від водія пред`явлення документів, передбачених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, у тому числі чинного страхового полісу. Такий обов`язок водія прямо передбачений статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху України та статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію».
Суд також враховує, що відповідно до положень Закону України № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перевірка чинності договору обов`язкового страхування здійснюється на підставі відомостей, які містяться в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. 
Матеріалами справи підтверджується, що після перевірки відомостей у Єдиній централізованій базі МТСБУ було встановлено відсутність чинного страхового полісу щодо транспортного засобу, яким керував позивач. Доказів на спростування цих обставин або підтвердження наявності чинного договору страхування станом на момент винесення оскаржуваної постанови позивач суду не надав, а сам факт відсутності такого полісу фактично не заперечував.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога працівника поліції про пред`явлення страхового полісу та подальша перевірка його чинності були здійснені в межах наданих законом повноважень, а доводи позивача щодо незаконності таких дій є безпідставними.
Таким чином, судом встановлено, що працівники поліції діяли у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України і законами України. Зупинка транспортного засобу на блокпості була правомірною, вимога про пред`явлення документів, у тому числі страхового полісу, відповідала вимогам чинного законодавства, а відсутність у позивача чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Доводи позивача про незаконність оскаржуваної постанови свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли, тоді як відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відтак підстав для визнання постанови протиправною та її скасування суд не вбачає, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72–77, 90, 139, 241–246, 250, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 9, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», ст. ст. 23, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 8, 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,- 
ВИРІШИВ :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено до Сьомого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання. 
Головуючий суддя 	С. В. Мілінчук