Справа №463/5348/26
Провадження №1-кп/463/495/26

В И Р О К
іменем України

28 липня 2026 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді -   ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора -      ОСОБА_3 ,  
обвинуваченого -    ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт №62026170020003192 від 05.02.2026 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нові Трояни, Одеської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який був знятий з обліку 19.04.2023 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.2 ст.15 -ч. 4 ст. 185 КК України, суд - 
в с т а н о в и в:
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 14.11.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Перебував поза межами розташування вказаної військової частини понад три доби, до 07.05.2026, тобто до моменту фактичного затримання за адресою: АДРЕСА_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України.
Відтак, у період з 14.11.2025 по момент затримання особи 07.05.2026 року, ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. 
Крім цього, солдат ОСОБА_4 07 травня 2026 року, приблизно о 19 год. 19 хв., розуміючи, що на території України введено воєнний стан, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К» №2, що за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 188А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи, таємно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, взяв з полиці у відділі побутової техніки ноутбук марки «Acer» Aspire AL 15-44P вартістю 19 125, 12 гривень (без урахування ПДВ). Після чого, оминув касову зону, перетнувши антикрадіжні рамки та не оплативши взятий ним товар, який знаходився у нього в руках, направився до виходу з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К» №2, виконавши тим самим всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину, разом з викраденим при ньому чужим майном.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що дійсно вчинив описані в обвинувальному акті дії в час, місці та способом вказаними стороною обвинувачення. Також зазначив, що щиро розкаюється у скоєному, просить його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу матеріалів. 
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані: за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, який раніше судимий, проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, а також конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 5 ст. 407 КК України та ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.
З урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, за ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд остаточно призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
З врахуванням вимог ч. 3 ст. 377 КПК України, беручи до уваги обраний судом вид покарання та наведені вище характеризуючи дані особи обвинуваченого, суд вважає, що виняткові обставини для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, відсутні.
У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 70, ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
?за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць; 
?за ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити  ОСОБА_4   ІНФОРМАЦІЯ_1  покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання  ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту затримання з 07.05.2026 року.

Запобіжний захід  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1  до вступу вироку в законну силу залишити без змін - взяття під варту.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
?ноутбук марки "Acer" Aspire AL 15-44P, який поміщено в спец. пакет НПУ №HYQ0054128 - повернути законному володільцю;
?Оптичний «DVD-R» диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя           ОСОБА_1