Справа № 509/3769/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року          с-ще Овідіополь
Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши у залі Овідіопольстького районного суду Одеської області у с-щі Овідіополь справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (трудової книжки),-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2026 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Батурін Сергій Євгенович, адреса для листування: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, про встановлення факту належності їй трудової книжки, оскільки вказане у неї ім`я не співпадає з її іменем, яке вказано у її паспорті. Заява була обґрунтована тим, що працівниками пенсійного фонду не були зараховані до загального трудового стажу періоди роботи оскільки її прізвище, яке у її трудової книжці НОМЕР_1 від 16.02.1981р. було написане російською мовою як ОСОБА_2 (без м`якого знака) не співпадає з її прізвищем, яке написане російською мовою у свідоцтві про укладення шлюбу як ОСОБА_2 (з м`яким знаком). Через не зарахування певних періодів роботи вона була позбавлена права на отримання пенсії за віком. Вважає, що помилка була допущена працівниками відділу кадрів та органів РАЦС, які допустили різне написання її прізвища у свідоцтві про укладення шлюбу з ОСОБА_3 .. З огляду на ці обставини заявниця просила визнати, що трудова книжка НОМЕР_2 дійсно належить їй – ОСОБА_1 .
ГУ ПФУ України в Одеській області має електронний кабінет у ЄСІКС, а тому її працівники були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак представник у судове засідання не з`явився і своїм правом про надання своїх пояснень щодо заяви ОСОБА_1 не скористався так як жодних пояснень суду не надав.
Заявник ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника заявниці поступило клопотання про розгляд справи без їх участі, а за наслідками розгляду справи він просив суд заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Згідно ухвали суду від 09.06.2026р. справа розглядається в порядку окремого провадження, а тому суд, у відповідності до ст.ст.211, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.
Згідно ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За приписам п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті за заявою особи, яка повинна бути подане за місцем мешкання заявника.
Знаданих документів вбачається, що заявниця, народилась  ІНФОРМАЦІЯ_1  у родині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і її дівоче прізвище також як і прізвища її батьків було записане українською мовою як ОСОБА_2 без використання літери м`який знак.
З наданого атестату про середню освіту серії НОМЕР_3 від 25.06.1980 року та диплому НОМЕР_4 про закінчення навчання у Одеському кооперативному технікумі від 07.07.1982р вбачається що її прізвище було записане російською мовою як ОСОБА_2 (з м`яким знаком) та українською мовою як ОСОБА_2 (без м`якого знаку).
Суд погоджується з думкою заявниці, що написання прізвища ОСОБА_2 українською мовою та ОСОБА_2 російською мовою повністю відповідає правилам правопису обох мов так як різниця у написанні зумовлена відмінностями у фонетичних системах та правилах позначення м`якості приголосних.
23.02.1985 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 і набула прізвище чоловіка – ОСОБА_6 .
З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00058773500 від 02.06.2026р. вбачаться, що у актовому запису про укладення шлюбу відомості заповнені українською мовою дівоче прізвище заявниці записане як ОСОБА_2 - без м`якого знаку, що відповідає запису її прізвища у свідоцтві про її народження однак у свідоцтві про укладення шлюбу її прізвище було помилково записане російською мовою як Голуб тобто без літери м`який знак .
На підставі розпорядження голови правління №137 від 02.08.1982р. заявниця була прийнята на роботу в якості бухгалтера Овідіопольського РайСТ де діловодство велося російською мовою що підтверджено вказаним розпорядженням та відповіддю Овідіопольського Райст №34 від 03.06.2026р.. 
При прийнятті на роботу працівники відділу кадрів Овідіопольського РайСТ 02.08.1982р завели трудову книжку НОМЕР_2 так як заявниця була прийнята на роботу вперше і її прізвище ОСОБА_2 було записане російською мовою як ОСОБА_2 (з м`яким знаком), що відповідає правилам правопису її прізвища на російською мовою.
З наданих суду документів вбачається, що написання прізвища заявниці у книгах розпоряджень, наказів та постанов правління РайСТ співпадають із записами у її трудової книжці, що є підтвердженням належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_2 від 02.08.1982р.
Після звернення до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком заявниця отримала від ГУ ПФУ в Закарпатській області рішення про відмову у призначенні пенсії №154750014724 від 18.05.2026р. та Форму РС-право №ПС: 154750014724.
Відмова була обґрунтована тим, що дівоче прізвище заявниці у трудової книжці « ОСОБА_2 » (російською мовою) не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_2 » (російською мовою).
Суд бере до уваги, що; в зв`язку з укладенням у 1985 році шлюбу та зміною прізвища її дівоче прізвище, яке було записане російською мовою як ОСОБА_2 було закреслене і записане її нове прізвище російською мовою – ОСОБА_6 ; зміна прізвища була належним чином оговорена та посвідчена у відповідності до діючого на той час законодавству; що працівники Овідіопольського РайСТ у період з 02.08.1982р. по 28.02.1989р. нікому іншому крім (російською мовою) ОСОБА_7 , а після укладення шлюбу (російською мовою) ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 трудову книжку НОМЕР_2 не видавали.
Таким чином, враховуючи, що трудова книжка є правовстановлюючим документом, оскільки відповідно до записів, які містяться у неї визначається трудовий стаж і відбувається призначення пенсії, то суд погоджується з думкою ОСОБА_1 що єдиним шляхом на отримання пенсії є встановлення факту, що трудова книжка НОМЕР_2 від 02.08.1982 року 
Порядок ведення трудових книжок регулюється Постановою КМ України від 27.04. 1993р № 01 «Про трудові книжки працівників» та Інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок працівників», яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110.
Трудова книжка, являється основним документом, який свідчить про трудову діяльність працівника та підтверджує стаж його роботи..
За цими нормативними актами до трудової книжки вносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата народження працівника, відомості про його роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а у разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення відомостей у трудової книжки виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис
Таким чином, суд погоджується з позицією заявниці про те, що внесені у її трудову книжку зміни у написанні прізвища та імені здійснені правомірно та обґрунтовано, а за помилки допущені працівниками органів РАЦС працівник не повинен нести відповідальність.
Відтак, дослідивши у сукупності всі наявні у справі докази, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13 30, 43, 49, 84, 95, 175, 263, 267, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що трудова книжка НОМЕР_2 , яка була заведена 02.08.1982р. працівниками відділу кадрів Овідіопольського районного споживчого товариства на ім`я (російською мовою) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.
Суддя     Бочаров А.І.