МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД 
МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/3431/26 
Провадження № 2/210/2047/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

20 липня 2026 року 

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2026 року адвокат Кривенко І.М. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади міста в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та просила суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після сперті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що 15 грудня 1962 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу було складено запис №4845. Батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 . 26 січня 1986 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу було складено відповідний актовий запис №56. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , про що Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30 жовтня 2025 року складено відповідний актовий запис №1194. За життя спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 жовтня 1995 року належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 19 березня 2002 року за життя мати позивача - ОСОБА_5 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 , вказаний заповіт був посвідчений державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-941. Після смерті матері, ОСОБА_1 звернулась за консультацію та юристом їй було роз`яснено, що у зв`язку з введенням в Україні військового стану, з червня 2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 04 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, в практичній площині до загального 06 місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додається ще 04 місяці, і загалом буде 10 місяців. Оскільки, спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та строк для прийняття спадщини на законодавчому рівні було продовжено на період військового стану на 04 місяці, то він мав тривати до 29 серпня 2026 року. 15 травня 2026 року тобто протягом 10 місяців з дня смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 , на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав пропуску шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини. До того ж, в усній формі нотаріусом роз`яснено, що норму якою було надано додатково 04 місяця строку для прийняття спадщини не очікувано в травні 2023 року було скасовано і на даний час строк для прийняття спадщини становить 06 місяців. З урахуванням вище наведеного слідує, що причиною пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини є те, що на законодавчому рівні відбувалися суттєві зміни та про втрату їх чинності, через свою юридичну неграмотність їй не було відомо. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 04 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Тобто, в умовах воєнного стану в Україні мало діяти правило 10 місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї. Однак, постановою від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» було припинено продовження вище наведеного строку для прийняття спадщини на 04 місяці. Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений законом строк для прийняття спадщини сплив 29 квітня 2026 року, а з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася 10 травня 2026 року, тобто, фактично пропустивши лише 10 днів. Загально відомим є факт, що після початку повномасштабної військової агресії росії проти України та запровадження в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, розпочалися активні бойові дії та обстріли. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, враховуючи, що під час юридичної консультації позивачу первинно було повідомлено про норми закону які вже втратили свою чинність, та приймаючи загальновідомі факти, такі як часті та тривалі за часом сигнали повітряної тривоги, наявні поважні причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері. Позивач фактично довідалася про те, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після звернення до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області та отримання постанови від 11 травня 2026 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи пропуск позивачем не значного строку (10 днів) з заявою про прийнятті спадщини, який пов`язаний з юридичною необізнаністю позивача, змінами у законодавстві під час воєнного стану та тривалими атаками шахедами міста Кривий Ріг, на переконання представника позивача, наявні поважні причини пропуску визначеного законодавцем строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2026 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с.20). 

Ухвалою суду від 21 травня 2026 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.21). 

Ухвалою суду від 29 червня 2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.69). 

Ухвалою суду від 21 травня 2026 року судом клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, було задоволено, та витребувано від Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С., належним чином засвідчену копію спадкової справи (у спадковому реєстрі №75620419, номер у нотаріуса 58/2026), заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23).

У судовому засіданні, призначеному судом на 20 липня 2026 року, позивач та її представник присутніми не були, поза межами судового засідання на адресу суду надійшла заява від представника позивача Кривенко І.М., в якій остання просила суд проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують (а.с.74).

Представник виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, поза межами судового засідання на адресу суду 03 липня 2026 року надійшла заява від представника, в якій останній просить проводити розгляд справи без участі представника виконкому, за наявними матеріалами справи (а.с.73).

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. 

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що 15 грудня 1962 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу було складено відповідний актовий запис №4845. Батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 грудня 1962 року (а.с.9).

26 січня 1986 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу було складено відповідний актовий запис №56. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 25 січня 1986 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , про що Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30 жовтня 2025 року складено відповідний актовий запис №1194, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 30 жовтня 2025 року (а.с.11).

За життя спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 жовтня 1995 року, належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 14-15). 

Вказані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав №404199903 від 18 листопада 2024 року (а.с.13).

19 березня 2002 року, за життя мати позивача - ОСОБА_5 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 , вказаний заповіт був посвідчений державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-941 (а.с.16).

15 травня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 , на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав пропуску шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.17, 18, 19).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, представник позивача вказувала, що причиною пропуску строку на звернення до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини є те, що під час юридичної консультації позивачу первинно було повідомлено про норми закону які вже втратили свою чинність.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією російської федерації на території України введено воєнний стан.

При цьому, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209) було визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Крім того, 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України своїм листом №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05год. 30хв. 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який був неодноразово продовжено. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами.

Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений законом строк для прийняття спадщини сплив 29 квітня 2026 року, а з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася 10 травня 2026 року, тобто, фактично пропустивши лише 10 днів.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі №1320цс17.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

У справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі №185/777/17.

Встановивши наведені обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для встановлення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити. 

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , додатковий строк у 02 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Металургійного районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Територіальна громада міста в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ: 33874388, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1. 

Суддя: Н. Ю. Вікторович