Справа № 489/4719/26 
Провадження № 2/489/2759/26

РІШЕННЯ
Іменем України

23 липня 2026 року м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі 
головуючого судді Микульшиної Г.С.,
із секретарем судових засідань Бородіною В.Ю.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 
встановив:
В травні 2026 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на положення статті 180 СК України, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття.
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Жильцов В.В. у судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. В заяві від 22.07.2026 просили суд про розгляд справи за їх відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Відповідач 15.07.2026 подав заяву про розгляд справи без його участі. При цьому зазначив, що від сплати аліментів не відмовляється, просив врахувати, що забирає доньку на канікули, та має хвороби хребта, у зв`язку з чим не працює.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023, яке набрало законної сили 19.06.2023, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2014, який розірвано вказаним рішенням.
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів справи та заяви відповідача від 15.07.2026 вбачається, що неповнолітня донька сторін проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. 
Відповідно до описів МРТ поперекового та грудного відділів хребта від 03.11.2025, які не є діагнозом та потребують консультації лікаря, у відповідача ОСОБА_2 є картина грижі диска L5-S1, дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта з протрузіями диска L4-L5; Спондилоартроз; гіперлордоз; картина гриж дисків Th2-Th3, Th9-Th10; дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта з протрузіями дисків Th3-Th4, Th4-Th5; грижі Шморля Th6-Th11; спондилоартроз; гіперкіфоз; правобічний сколіоз ІІ ст. 
Також згідно фотокопії запису лікаря-невролога ОСОБА_4 станом на 25.06.2026 відповідач мав діагноз: дегенеративно-дистрофічні зміни грудного та поперекового відділів хребта, м`язово-рефлекторний больовий синдром, ст. загострення.
При цьому жодних доказів того, що вказані діагнози заважають відповідачу працювати як в стадії загострення так і в ремісії матеріали справи не містять. 
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частино першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може змінюватись за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини друга статті 77 ЦПК України).
Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.
Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання своєї дитини, а відповідач не довів належними та допустимими доказами, що діагнози щодо хвороб його хребта заважають відповідачу працювати як в стадії загострення так і в ремісії та взагалі якось впливають на його працездатність.
Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 064,96 грн., враховуючи, що позов подано через «Електронний суд»
Керуючись статтями 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 27.05.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.).
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 . 
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя Г.А. Микульшина