Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1623/26
Провадження № 2-о/348/96/26

14 липня 2026 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Бурдун Т.А., 
за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В., 
представника заявника-адвоката Голіней Л.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д., звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який був похований на Парищенському кладовищі дружиною ОСОБА_2 , проте реєстрація смерті не була проведена згідно законодавства. 18 травня 2026 року Надвірнянським відділом ДРАЦС їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька, оскільки відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я. Встановлення факту смерті батька потрібно заявнику для оформлення своїх спадкових прав.
Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10 червня 2026 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження та задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків.
Представник заявника - адвокат Голіней Л.Д. у судовому засіданні підтримала заяву з підстав, викладених у ній, зазначила, що в інший спосіб встановити факт смерті батька заявниці неможливо. Також пояснила, що заявник та її родичі віднеслися до оформлення факту смерті легковажно, раніше в них не виникало в цьому необхідності, тепер для оформлення спадкових справ необхідна реєстрація факту смерті.
Заінтересовані особи  ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого ОСОБА_4  та ОСОБА_3 , яка є донькою померлого ОСОБА_4  у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, подали заяви до суду, відповідно до яких щодо задоволення заяви не заперечують, підтверджують, що ОСОБА_4 дійсно помер у 2003 році та реєстрація його смерті не була проведена, розгляд справи просили проводити без їх участі. 
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що з 1993 року перебуває з заявницею у шлюбі, померлий ОСОБА_4 був його тестем, з яким за життя в нього були добрі стосунки. В кінці серпня 2003 року він з тестем робили ремонт у його сестри та ОСОБА_4 стало погано та він почав триматися за серце, після чого він присів, в нього захрипіло у грудях, він посинів та помер. Теща повідомляла сільраду про смерть її чоловіка. Чому не оформили належним чином свідоцтво про смерть, йому не відомо.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що заявниці вона братова. В кінці серпня 2003 року вона, знаходячись вдома та готуючи їжу, з вулиці почула крики. Коли вибігла з будинку, то побачила що ОСОБА_4 хрипів та був вже синій. Поховали його на місцевому кладовищі. Чому не оформили свідоцтво про смерть, їй не відомо. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст. 316 ЦПК України).
Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_7 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-5).
Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження батьками заявниці вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.8). 
05 жовтня 1993 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 05.10.1993 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник народила доньку: ОСОБА_9 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Парищенського старостинського округу від 20.04.2026 року. З даної довідки також вбачається, що він похований на Парищенському кладовищі та його поховала дружина ОСОБА_2 . 
Також, те що ОСОБА_4 помер у 2003 році без реєстрації підтверджується записом з господарської книзі за 2001-2005 роки, де напроти ПІБ « ОСОБА_4 » зазначено «помер» та фотокарткою надгробного пам`ятника, на якому міститься фото померлого та напис « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.10-14).
Згідно відповіді Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вбачається, що станом на 17.06.2026 у автоматизованих обліках інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» відсутня інформація щодо смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Гаврилівка Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя с. Парище Надвірнянського району Івано-Франківської області. У зв`язку із закінченням терміну зберігання будь-які журнали обліку звернень за 2003 рік – відсутні.
Згідно довідки старости Парищенського старостинського округу № 9 Надвірнянської міської ради вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженець с. Гаврилівка Надвірнянського району Івано-Франківської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер та був похований на кладовищі с. Парище 30.05.2003 році, зі слів родини причиною смерті став серцевий напад. В погосподарській книзі дата смерті не вказана у зв`язку з тим, що родина померлого на той час, не зверталась у відповідні органи про отримання свідоцтва про смерть.
З відповіді КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради № 462 від 23.06.2026 вбачається, що на підтвердження факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в підпорядкованому закладі охорони здоров`я відсутні відомості та документи, які б підтверджували факт смерті зазначеної особи.
18 травня 2026 року заявник звернулася із заявою про реєстрацію смерті батька ОСОБА_4 та видачу свідоцтва про смерть до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Надвірнянському районі Івано-Франківської області та їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Гаврилівка Надвірнянського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Парище Надвірнянського району Івано-Франківської області, оскільки відсутній оригінал документа встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, що передбачено частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-УІ, які є підставою для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.15).
Таким чином, судом встановлено, що в позасудовий спосіб встановити факт смерті ОСОБА_4 неможливо.
Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті.
Рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України).
Встановлення факту смерті батька має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадкових прав.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги неможливість встановлення факту смерті в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення такого юридичного факту, оскільки іншим шляхом встановити цей факт неможливо, тому з метою захисту прав заявника, вважає, що заява підлягає до задоволення.

На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315-317, 319, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Гаврилівка  Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Парище Надвірнянського району, Івано-Франківської області, Україна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник заявника: адвокат Голіней Лілія Дмитрівна, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Гетьмана Мазепи, 25А.
Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складений 22.07.2026.

Суддя Т.А. Бурдун