ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/17219/25 пров. № А/857/34761/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача Калмикової Ю.О.,
суддів Затолочного В.С., 
Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційній скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року про виправлення описки у справі № 460/17219/25 (головуючий І інстанції Нор У.М.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ю» за №0003547-1303-1700 від 25.04.2025.
Позов обґрунтовано тим, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області 05.09.2025 подано до Рівненського окружного адміністративного суду позов до ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення податкового боргу у сумі 363131,71 грн (справа №460/16057/25), до якого долучено податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25.04.2025. Також контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна №1061. Позивач зазначає, що вказані документи отримав лише 19.08.2025, що підтверджується даними АТ «Укрпошта», при цьому податкову вимогу товариству належним чином не вручено, у зв`язку з чим про її існування та зміст ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» дізналося лише після ознайомлення з матеріалами позовної заяви контролюючого органу.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовлено повністю. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року виправлено, не змінюючи при цьому змісту та суті рішення, описку допущену в мотивувальній частині рішення суду від 21.05.2026 у справі №460/17219/25 та вважати правильним текст абзацу п`ятдесятого у наступній редакції: «Позивач в ході розгляду справи не довів обґрунтованість позовних вимог в спірних правовідносинах, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову».
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником позивача подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом не надано належної оцінки доводам позивача щодо порушення порядку вручення податкової вимоги та не встановлено факту її належного вручення. Однією з ключових підстав звернення ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» до суду стало порушення ГУ ДПС у Рівненській області встановленого законом порядку вручення податкової вимоги форми «Ю» №0003547 1303-1700 від 25.04.2025. Протягом усього розгляду справи позивач послідовно зазначав, що спірну податкову вимогу товариство фактично не отримувало, а про її існування дізналося лише після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи №460/16057/25 за позовом ГУ ДПС у Рівненській області про стягнення податкового боргу. На підтвердження вказаних обставин позивачем були надані належні та допустимі докази, зокрема відомості щодо руху поштового відправлення, інформація з офіційного сервісу АТ «Укрпошта», а також інші документи, які свідчили про відсутність належного вручення товариству спірної податкової вимоги.
Щодо посилання судом першої інстанції на рішення у справі №460/23536/23 Посилаючись на рішення у справі №460/23536/23, суд першої інстанції фактично ототожнив спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень зі спором щодо законності податкової вимоги від 25.04.2025 №0003547-1303-1700, хоча предмети зазначених справ є різними. Справа №460/23536/23 стосувалася перевірки правомірності податкових повідомлень-рішень та визначених ними грошових зобов`язань. Натомість предметом даної справи є перевірка законності податкової вимоги від 25.04.2025 №0003547-1303-1700 та дотримання контролюючим органом встановленої законом процедури її формування і вручення платнику податків. Сам факт набрання законної сили рішенням у справі №460/23536/23 не звільняв контролюючий орган від обов`язку діяти виключно у спосіб та в порядку, визначеному Податковим кодексом України, під час формування та вручення нової податкової вимоги. Більше того, саме після набрання законної сили рішенням у справі №460/23536/23 ГУ ДПС у Рівненській області сформувало нову податкову вимогу від 25.04.2025 №0003547-1303-1700, яка стала предметом оскарження у даній справі. Суд першої інстанції фактично звів розгляд спору до констатації факту існування узгодженого податкового боргу, залишивши поза належною оцінкою обставини, які становлять безпосередній предмет даного спору, а саме законність податкової вимоги та дотримання процедури її вручення платнику податків.
За наведених обставин рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.05.2026 у справі №460/17219/25 не може вважатися законним, обґрунтованим та справедливим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська». В свою чергу, з огляду на все вищезазначене, винесена Рівненським окружним адміністративним судом 17.06.2026 ухвала по даній справі, стосувалася виправлення тільки одного з-поміж багатьох вказаних суперечностей рішення від 21.05.2026, а відтак, оскільки вона стосується оскаржуваного рішення, то підлягає скасуванню разом з ним як незаконна.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 вересня 2025 року Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках на загальну суму податкового боргу 363 131,71 грн, у межах адміністративної справи №460/16057/25.
Як вбачається зі змісту додатків до зазначеної позовної заяви, контролюючим органом до матеріалів позову долучено, зокрема, податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року, сформовану щодо ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» на суму податкового боргу 363 131,71 грн.
Також з матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2025 року Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення про опис майна ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» у податкову заставу.
Крім того, контролюючим органом складено акт опису майна №1061 від 04 жовтня 2024 року у податкову заставу, яким проведено опис майна товариства. При цьому позивач зазначає, що фактичний опис майна був здійснений понад десять місяців до моменту отримання товариством відповідних документів.
Зазначені рішення та акт опису майна ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» отримало лише 19 серпня 2025 року, тобто через значний проміжок часу після їх складення та майже через чотири місяці з дати формування податкової вимоги від 25 квітня 2025 року.
Факт отримання зазначених документів 19 серпня 2025 року, за твердженням позивача, підтверджується роздруківкою з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, зазначеним на конверті: 3302300250022.
Разом із тим ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» вказує, що не було належним чином повідомлене контролюючим органом про існування та зміст податкової вимоги форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року.
За твердженням товариства, фактично воно не знало про наявність зазначеної податкової вимоги та вперше дізналося про її існування лише з додатків до позовної заяви Головного управління ДПС у Рівненській області, поданої до суду 05 вересня 2025 року у справі №460/16057/25.
Позивач також зазначає, що податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» не отримувало.
На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на роздруківку з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, зазначеним на конверті: 3302300231540, яка, на думку позивача, підтверджує факт неналежного вручення товариству зазначеної податкової вимоги.
За таких обставин позивач вважає, що податкова вимога форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року не була належним чином вручена ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська», а товариство не було своєчасно та належно повідомлене про її існування, зміст і правові наслідки.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. 
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Враховуючи вимоги пункту 56.11 статті 56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
В свою чергу, за правилами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
За правилами пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
Згідно з положеннями пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Позивачем ТОВ «ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ «МАЛОМИДСЬКА» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2023 року, в рядку 21 якої зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 366 571 грн.
На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв`язку з поданням ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» податкової декларації за травень 2023 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, ГУ ДПС у Рівненській області було видано наказ від 27.06.2023 №1052-п «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» (код ЄДРПОУ 35051305)», відповідно до якого вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах. Термін перевірки продовжувався на два дні з 05.07.2023 року по 06.07.2023 року згідно наказу ГУ ДПС у Рівненській області було видано наказ від 04.07.2023 №1076-п «Про продовження терміну проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська».
На підставі наказу від 27.02.2023 №1052-п «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» (код ЄДРПОУ 35051305) щодо дотримання податкового законодавства при декларування за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах», направлень від 28.06.2023 №1552/ж3/17-00-07-02, №1553/ж3/17-00-07-02, наказу від 04.07.2023 «Про продовження терміну проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» (код ЄДРПОУ 35051305)», ГУ ДПС у Рівненській області проведено в період з 28.06.2023 по 06.07.2023 документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість , яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки №6619/Ж5/17-00-0702/35051305 від 13.07.2024, висновками якого встановлено наступні порушення:
1. П.121.1 ст.121, п.44.1, п.44.6, п.44.7 ст.44 розд.1, пп. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198, п. 189.1 ст.1893 п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПКУ, а саме: ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 602 826 грн., завищено податковий кредит на загальну суму 275 828 грн., що призвело до завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 366 571 грн. за травень 2023, та до заниження суми яка підлягала нарахуванню до сплати в бюджет (рядок 18 декларації) на загальну суму 512 084 грн., в т.ч. по деклараціях за 08.2020 на суму 34 193 грн., за 09.2020 4 595 грн., за 10.2020 87 916 грн., за 11.2020 3 035 грн., за 12.2020 3 046 грн., за 04.2021 1 962 грн., за 05.2021 1 548 грн., за 06.2021 4 093 грн., за 07.2021 6 301 грн., за 08.2021 5 519 грн., за 09.2020 2 832 грн., за 10.2021 1 976 грн., за 11.2021 3 037 грн., за 12.2021 3 586 грн., за 01.2022 1 611 грн., за 02.2022 2 157 грн., за 03.2022 3 514 грн., за 04.2022 1 295 грн., за 05.2022 45 474 грн., за 06.2022 1 418 грн., за 07.2022 3 618 грн., за 08.2022 3 980 грн., за 09.2022 22 519 грн., за 10.2022 1 818 грн., за 11.2022 3 669 грн., за 12.2022 2 661 грн., за 02.2023 1 346 грн., за 03.2022 4 135 грн., за 04.2023 2 087 грн., за 05.2023 249 104 грн.
2.П.201.1, п.201.10 ст.210 ПКУ, не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 602 826 грн., в т.ч. за 01.2018 на суму 4 892 грн., за 02.2018 4 917 грн., за 03.2018 5 217 грн., за 04.2018 4 950 грн., за 05.2018 4 983 грн., за 06.2018 4 967 грн., за 07.2018 5 150 грн., за 08.2018 6 033 грн., за 09.2018 6 318 грн., за 10.2018 8 083 грн., за 11.2018 6 433 грн., за 12.2018 4 747 грн., 01.2019 5 220 грн., 02.2019 4 400 грн., 03.2019 4 642 грн., 04.2019 4 325грн., 05.2019 4 800 грн., 09.2019 3 267 грн., 10.2019 4 617 грн., 11.2019 3 533 грн., 12.2019 4 707 грн., 01.2020 3 853 грн., 02.2020 3 050 грн., 03.2020 1 550 грн., за 05.2020 189 103 грн., за 06.2020 4 387 грн., за 07.2020 3 827 грн., за 08.2020 39 526 грн., за 09.2020 1 310 грн., за 12.2020 183 грн., за 05.2022 2 234 грн., за 06.2022 1 049 грн., за 05.2023 233 479.
Згідно акту перевірки від 13.07.2023, заниження податкових зобов`язань у періоді який підлягав перевірці, на загальну суму 602 826 грн. виникло внаслідок використання позивачем ПММ (бензин та дизельне пальне) не в господарській діяльності за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 на суму ПДВ 145 592 грн., використання не в господарській діяльності води фасованої негазованої та газованої в асортименті, термін придатності якої закінчився на суму ПДВ 223 755 грн. (в т.ч. 187 554 грн. за травень 2020, 36 201 грн.за серпень 2020), використання ПММ (бензин та дизельне пальне) в операціях, що не є господарською діяльністю (нестача) на суму ПДВ 233 479 грн.
Завищення податкового кредиту на суму 275 828 грн., згідно акту перевірки від 13.07.2024, встановлено внаслідок ненадання платником податку до перевірки документів щодо формування податкового кредиту по деклараціях за 2017 рік.
Не погоджуючись з виявленим під час перевірки порушеннями, ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» 01.08.2023 подало до податкового органу заперечення на висновки, обставини та дані, викладені в акті про результати документальної позапланової перевірки №6619/Ж5/17-00-07-02/35051305 від 13.07.2023.
16.08.2023 відповідачем направлено платнику податку відповідь на заперечення до акта перевірки від 13.07.2023, згідно якої в ході розгляду заперечень ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» вирішено висновки акта перевірки від 13.07.2023 викласти в наступній редакції:
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» у декларації за травень 2023 від`ємного значення податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення задекларованого у попередніх звітних періодах, встановлено порушення:
1.П.121.1 ст.121, п.44.1, п.44.6, п.44.7 ст.44 розд.1, пп. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198, п. 189.1 ст.1893 п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПКУ, а саме: ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 486 821 грн., завищено податковий кредит на загальну суму 275 828 грн., що призвело до завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 366 571 грн. за травень 2023, та до заниження суми яка підлягала нарахуванню до сплати в бюджет (рядок 18 декларації) на загальну суму 396 000 грн., в т.ч. по деклараціях за 08.2020 на суму 34 115 грн., за 09.2020 4 595 грн., за 10.2020 87 916 грн., за 11.2020 3 035 грн., за 12.2020 3 046 грн., за 05.2021 1 548 грн., за 06.2021 4 093 грн., за 07.2021 6 301 грн., за 08.2021 5 519 грн., за 09.2020 2 832 грн., за 10.2021 1 976 грн., за 11.2021 3 037 грн., за 12.2021 3 586 грн., за 01.2022 1 611 грн., за 02.2022 2 157 грн., за 03.2022 3 514 грн., за 04.2022 1 295 грн., за 05.2022 46 256 грн., за 06.2022 2 577 грн., за 07.2022 2 240 грн., за 08.2022 3 418 грн., за 09.2022 22 519 грн., за 10.2022 1 818 грн., за 11.2022 3 669 грн., за 02.2023 1 346 грн., за 03.2022 4 135 грн., за 04.2023 2 087 грн., за 05.2023 133 099 грн.
2.П.201.1, п.201.10 ст.210 ПКУ, не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 486 821 грн., в т.ч. за 01.2018 на суму 4 892 грн., за 02.2018 4 917 грн., за 03.2018 5 217 грн., за 04.2018 4 950 грн., за 05.2018 4 983 грн., за 06.2018 4 967 грн., за 07.2018 5 150 грн., за 08.2018 6 033 грн., за 09.2018 6 318 грн., за 10.2018 8 083 грн., за 11.2018 6 433 грн., за 12.2018 4 747 грн., 01.2019 5 220 грн., 02.2019 4 400 грн., 03.2019 4 642 грн., 04.2019 4 325грн., 05.2019 4 800 грн., за 06.2019 4 658 грн., за 07.2019 4 083 грн., за 08.2019 4 333 грн., 09.2019 3 267 грн., 10.2019 4 617 грн., 11.2019 3 533 грн., 12.2019 4 707 грн., 01.2020 3 853 грн., 02.2020 3 050 грн., 03.2020 1 550 грн., за 05.2020 189 103 грн., за 06.2020 4 387 грн., за 07.2020 3 827 грн., за 08.2020 39 526 грн., за 09.2020 1 310 грн., за 12.2020 183 грн., за 05.2022 2 234 грн., за 06.2022 1 049 грн., за 05.2023 117 474 грн.
23.08.2023 ГУ ДПС у Рівненській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення №704517000702, яким до позивача застосовано штраф в за платежем податок на додану вартість в сумі 45 379,50 грн. внаслідок встановлення відсутності складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ податкових накладних на суму ПДВ 486 821 грн.;
- податкове повідомлення-рішення №704417000702, яким платнику податку зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ 366 571 грн., внаслідок завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації за травень 2023 в розмірі 366 571 грн.;
- податкове повідомлення-рішення №704317000702, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 495 000 грн., в т.ч. 396 000 грн. за податковими зобов`язаннями, 99 000 за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), внаслідок заниження суми ПДВ яка підлягала нарахуванню та сплаті в бюджет (рядок 18 декларації) на суму 396 000 грн., та завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 366 571 грн.
25.09.2023 відповідачем сформовано податкову вимогу №0004202-1303-1700, згідно якої станом на 24.09.2023 сума податкового боргу ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» становить 363 131,71 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.08.2023 №704317000702, №704417000702, №704517000702, рішення про опис майна в податкову заставу від 26.09.2023 №1753/17-00-13-03-08, податкову вимогу від 25.09.2023 №0004203-1303-1700.
Як убачається з матеріалів справи, у зв`язку з оскарженням позивачем податкових повідомлень-рішень від 23.08.2023, відповідні суми грошових зобов`язань були тимчасово виключені з обліку в інтегрованій картці платника податків, а податкова вимога від 25.09.2023 №0004203-1303-1700 — відкликана.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року в справ №460/23536/23, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська».
Таким чином, суми грошових зобов`язань зазначені в податкових повідомленнях-рішеннях від 23.08.2023 №704317000702, №704417000702, №704517000702 набула статусу узгоджених, а облікована за позивачем сума у розмірі 363131,71 грн набула статусу податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Таким чином, згідно з даними інтегрованої картки платника податків, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 363 131,71 грн.
Після набрання законної сили рішенням у справі №460/23536/23 контролюючим органом було поновлено облік відповідних сум у інтегрованій картці платника податків та, керуючись статтею 59 Податкового кодексу України, сформовано нову податкову вимогу від 25.04.2025 №0003547-1303-1700, яку направлено платнику засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута без вручення 02.09.2025 року.
Відповідно до п.59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з вимогами пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно із пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційною адміністративного суду у складі Верховною Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд дійшов висновку щодо застосування норми матеріального права - статті 42 ПК України та зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
З положення наведених норм чинного законодавства вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків вважається врученим у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.
Згідно з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» реєстрована за юридичною адресою: 33015, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., село Малий Мидськ, вулиця ім.Шевченка, будинок 170.
Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом спірну податкову вимогу було надіслано на юридичну адресу ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» - 33015, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., село Малий Мидськ, вулиця ім.Шевченка, будинок 170.
Таким чином, доводи апелянта про те, що він не отримував податкової вимоги є безпідставними.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Таким чином, суд, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення та ухвалу суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення та ухвалу суду першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року про виправлення описки у справі № 460/17219/25 - залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року у справі № 460/17219/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач	 	Ю. О. Калмикова 	
Судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 20.07.26