справа № 619/5748/26
провадження № 1-кп/619/552/26

ВИРОК
Іменем України
31 серпня 2026 року, 
м. Дергачі, 
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді -  ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання -  ОСОБА_2 
розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 12026226270000144 від 17.08.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Під час проведення дізнання встановлено, що 17.08.2026 приблизно о 06 год 05 хв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відкритій ділянці місцевості біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: вул. Ігоря Великого буд. 2, с-ще Вільшани, Харківський р-н, Харківська область. Перебуваючи на зазначеній ділянці місцевості, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на грунті раніше виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт. У ході конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. З метою реалізації раптово виниклого прямого умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти потерпілого, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини лоба, після чого одразу наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівої скроні, ближче до щелепи. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянку щелепи, зокрема в область правого кута рота. Надалі ОСОБА_3 , не припиняючи своїх протиправних дій, наніс ОСОБА_4 один удар носком правої ноги в ділянку середньої третини правої гомілки, а також один удар лівою ногою в ділянку лівого колінного суглоба. Крім того, продовжуючи умисно заподіювати потерпілому тілесні ушкодження, ОСОБА_3 наніс удари руками в ділянку обличчя ОСОБА_4 , а саме: правою рукою - в ділянку лівого ока та лівою рукою - в ділянку правого ока. Загальна кількість вказаних ударів становила не менше чотирьох. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію єдиного умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку носа. В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 згідно з висновку експерта від 24.08.2026 спричинив тілесні ушкодження у виді синців у правій та лівій навколо очній ділянці, на спинці носу у середній третині, у ділянці проекції лівого лобного бугра, у ділянці проекції лівого скронево-нижньощелепного суглобу, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; садна на передній поверхні правої гомілки у середній третині; крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи у правого кута роту, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження. 
Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
До обвинувального акту прокурором додані: письмова згода обвинуваченого ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. 
Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).
На виконання зазначених вимог прокурором-стажистом на посаді прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної, які маються в матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 такий, що не має судимості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, заяв, скарг на ОСОБА_3 до Вільшанського старостинського округу та Солоницівської селищної ради не надходило, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
За таких обставин справи, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід обвинуваченій не обирався. 
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. 
У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. 
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя             ОСОБА_1