Справа № 212/10215/26 
2/212/6751/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Колочко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» (далі – позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс»), через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідачки ОСОБА_1 (далі - відповідачка, ОСОБА_1 ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 720 гривень, судові витрати в розмірі 2662,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 15 500 гривень.
В обґрунтування позову зазначив, що 09 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №130435, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4 000 гривень, строком на 90 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,72% на добу. 
19 грудня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс» укладено договір факторингу №19122025/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за договором №130435 від 09 лютого 2025 року. Вказав, що у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем заборгованість становить 4 720 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 720 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 20 липня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
Відповідачка правом подання відзиву на позов не скористалась, жодних клопотань, заяв по суті справи не подавала.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №130435 від 09 лютого 2025 року.
Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису, а також підписано графік розрахуків.
ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» виконав умови договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідачки, зазначеної у договорі №130435 від 09 лютого 2025 року, кошти в розмірі 4 000 гривень, що підтверджується інформацією ТОВ «ПрофітГід».
09 грудня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс» укладено договір факторингу №19122025/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідачки коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки за Договором №130435 від 09 лютого 2025 року.
Сума заборгованості відповідачки становить 4 720 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 720 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №19122025/2 від 09 грудня 2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 по договору №130435 від 09 лютого 2025 року в сумі 4 720 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 720 гривень. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за договором №130435 від 09 лютого 2025 року в сумі 4 720 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 720 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідачки на користь Позивача заборгованість договором №130435 від 09 лютого 2025 року у розмірі 4 720 гривень. 
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Як вбачається з наданих позивачем доказів, 09 квітня 2026 року між позивачем та адвокатським бюро «Пархомчук та Партнери» укладено договір про надання правової допомоги №09/04/2026, до якого додано акт про отримання правової допомоги від 25.08.2026 за Договором про надання правової допомоги від 09.04.2026 в розмірі 15 500 гривень, з детальним описом виконаних робіт, платіжну інструкцію від 25.08.2026 про оплату правничої допомоги у розмірі 15 500 гривень. 
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, яка не вимагає використання значного часу на її оформлення та надання консультації, обсягу виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що зазначений в акті про отримання правової допомоги час, який витратив адвокат є надмірним, а отже і ціна однієї години роботи є невиправдано завищеною, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 3 000 грн. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274, 279,  ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» заборгованість за договором №130435 від 09 лютого 2025 року в розмірі 4 720 (чотири тисячі сімсот двадцять) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» витрати на оплату судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», ЄДРПОУ 43561872, рахунок НОМЕР_1 в АТ «Комінбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Львівська, 23, офіс 703. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повне судове рішення складено та підписано 08 вересня 2026 року.

Суддя:            О.  В.  Колочко