ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 р. | Справа № 520/8258/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,
за участю секретаря судового засідання Григоренко І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2026, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., повний текст складено 10.08.26 року по справі № 520/8258/2020
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Державної Казначейської служби України , Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно заяви від 04.03.2020 року, на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 № 04-52/1206, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області.
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 12 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області від 05.03.2020 № 1583 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 № 04-52/1206, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 № 04-52/1206, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
В задоволенні встановлення судового контролю відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840.80 грн. 
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 набрало законної сили :16.10.2020.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення.
Зобов`язано Державну казначейську службу України виконати у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020, протягом одного місяця після отримання процесуального рішення суду - перерахувати на рахунок позивача, стягувача ОСОБА_3 , у розмірі заборгованість за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі: 182 038.30 грн, так як це не суперечить ст.ст. 3, 55, 129,129-1 Конституції України та Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція), яка гарантує право на справедливий суд. Вона передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд своєї справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Про виконання рішення суду керівнику Державної казначейської служби України, або іншій уповноваженій на це особі, негайно повідомити суд, позивача, стягувача про належне виконання процесуального рішення суду.
Відмовлено в задоволені інших вимог.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 зобов`язано Державну казначейську службу подати звіт про виконання рішення та виконання ухвали від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020 протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 затверджено звіт по справі № 520/8258/2020.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції прийняти нову постанову по справі № 520/8258/20, якою апеляційну скаргу: стягувача, позивача, потерпілого ОСОБА_1 від 13.05.2026 задовольнити та відмовити у прийнятті звіту відповідача, відповідачів: ГУ ПФУ в Харківській області та зобов`язати відповідачів виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/9405/25, так як дані справи пов`язані одна з одною, у повному обсязі, вказавши строк їх виконання 30 днів з моменту постановлення ухвали суду, та наклавши штраф за невиконання рішення суду (ст. 382 КАСУ).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 у справі № 520/8258/2020 скасовано. Справу № 520/8258/2020 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду та вирішення питання щодо прийняття звіту Державної казначейської служби України від 08.04.2026 у справі № 520/8258/2020.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2026 затверджено звіт по справі № 520/8258/2020.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову по справі № 520/8258/20, якою апеляційну скаргу: стягувача, позивача, потерпілого ОСОБА_1 від 11.08.2026 задовольнити та відмовити у прийнятті звіту відповідача, відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адреса : Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344, електронна пошта: gu@kh.pfu.gov.ua, засоби зв`язку 380577050501 ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, тел. (044) 281 49 34 Web: http://www.treasury.gov.ua E-mail: office@treasury.gov.ua Код ЄДРПОУ 37567646 та зобов`язати відповідачів виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/9405/25, так як дані справи пов`язані одна з одною, у повному обсязі, вказавши строк їх виконання 30 днів з моменту постановлення ухвали суду, та наклавши штраф за невиконання рішення суду (ст. 382 КАСУ).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що невиконання рішення суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020 майже 6 років, є грубим порушенням його прав. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є невмотивованою, оскільки зазначено, що ухвалою суду зобов`язано надати до суду звіт про виконання рішення, проте, не зрозуміло якого рішення, так як їх було безліч, та вони скасовувались Другим апеляційним адміністративним судом. Судом зазначено, що через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду відповідачем надано звіт про виконання судового рішення, однак, не вказано якого рішення, числа, місяця, року, тобто позивач сам має з`ясовувати якого рішення суду це стосується, що на його думку суперечить вимогам ст.ст. 3,55,129,129-1 Конституції України, так як суд зобов`язаний захищати права громадян та стягувача, позивача, потерпілого, а суддя цього не робить згідно до вимог норм Закону, та порушує права позивача. Позивач заперечує отримання звіту, а тому вважає безпідставними посилання в ухвалі суду на відсутність у нього зауважень щодо змісту звіту.
Державна казначейська служба України подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. 
Зазначає, що Казначейство відповідно до наданих повноважень та в межах строку подало звіт від 08.04.2026 № 5-10-10/9643 щодо виконання рішення від 14.09.2020 та ухвали від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020. Апелянт вказує, що йому невідомо з приводу якого рішення було подано звіт, однак саме апелянт звертався із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 14.09.2020 та, за результатами розгляду такої заяви, судом встановлено обов`язок Казначейству подати звіт. Крім того, в мотивувальній частині ухвали від 11.05.2026 суд зазначає про яке рішення йдеться мова. Щодо аргументів, що апелянтом не отримано звіт, то вони є помилковими, оскільки ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС та Казначейством направлено звіт з доданими документами апелянту в електронній формі з використанням ЄСІТС. Доказом цього є Квитанція № 6631207 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, яку разом зі звітом було направлено до суду (копія квитанції наявна в матеріалах справи). З огляду на викладене вище, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню. 
Інші учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.
В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник Державної казначейської служби України, посилаючись на законність ухвали суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.
Представники ГУ ПФУ в Харківській області, не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. 
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про затвердження звіту, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 03.09.2025 суд зобов`язав Казначейство виконати у повному обсязі рішення від 14.09.2020 протягом одного місяця після отримання процесуального рішення суду - перерахувати на зазначений рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі 182 038,30 гривень. Суд зазначив, що Казначейство не має можливості виконати рішення від 14.09.2025 та ухвалу від 03.09.2025 у встановлений судом спосіб. Посилається на те, що Казначейство виконує рішення саме про стягнення коштів з конкретного боржника (державного органу) на підставі виконавчого документа. Водночас, спосіб виконання рішення від 14.09.2020, встановлений ухвалою від 03.09.2025, зобов`язує Казначейство здійснити перерахунок, а не стягнення заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час, а також не визначає боржника (державний орган), з якого необхідно здійснити безспірне списання коштів. Враховуючи вищевикладене, Казначейство не має законних підстав для виконання рішення суду від 14.09.2020 у визначений судом спосіб. Оскільки вказані вище підстави істотно ускладнюють виконання рішення від 14.09.2020 або роблять його неможливим, то Казначейство звернулось до суду із заявою про зміну способу або порядку його виконання «шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі 182 038,30 гривень». Отже, у разі зміни способу виконання, Казначейство матиме змогу здійснити заходи щодо виконання заборгованості перед позивачем за рішенням суду від 14.09.2020 відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» , а саме: рішення підлягатиме виконанню за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» у першу чергу. Ухвалою від 25.02.2026 у справі № 520/8258/2020 вищевказану заяву Казначейства залишено без задоволення. Однак, Казначейством було подано апеляційну скаргу на таку ухвалу. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 у справі № 520/8258/2020 апеляційну скаргу Казначейства задоволено частково та скасовано ухвалу від 25.02.2026, а справу направлено до суду для продовження розгляду заяви Казначейства про зміну способу. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі № 520/8258/2020 шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі 182 038.30 грн. 
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07.06.2005, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі – Закон України № 4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
За приписами частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частинами першою-третьою статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до частин першої, другої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
За приписами частин першої-третьої, десятої та одинадцятої статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Поряд з цим, у разі невиконання судового рішення звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування, а також відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.05.2021 у справі № 9901/598/19, які були підтримані в ухвалі від 03.03.2025 по справі № 160/5259/20.
Аналіз викладених норм права свідчить про те, що, вирішуючи питання про прийняття або відмову у прийнятті звіту, суд повинен перевірити, чи виконано суб`єктом владних повноважень усі покладені на нього судовим рішенням обов`язки, чи досягнуто мети судового захисту порушеного права позивача, а також чи підтверджуються наведені у звіті відомості належними та допустимими доказами.
Отже, предметом судового контролю на стадії розгляду звіту є не сам факт його подання, а реальне, повне та своєчасне виконання судового рішення. Відтак ухвала про прийняття звіту має ґрунтуватися на встановлених судом обставинах виконання рішення та оцінці відповідних доказів, із наведенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про належне виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього обов`язків.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 було, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 № 04-52/1206, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 набрало законної сили : 16.10.2020.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення.
Зобов`язано Державну казначейську службу України виконати у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020, протягом одного місяця після отримання процесуального рішення суду - перерахувати на рахунок позивача, стягувача ОСОБА_1 , у розмірі заборгованість за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі: 182 038.30 грн, так як це не суперечить ст.ст. 3, 55, 129,129-1 Конституції України та Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція), яка гарантує право на справедливий суд. Вона передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд своєї справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Про виконання рішення суду керівнику Державної казначейської служби України, або іншій уповноваженій на це особі, негайно повідомити суд, позивача, стягувача про належне виконання процесуального рішення суду.
Ухвалою від 09.02.2026 Харківській окружний адміністративний суд, враховуючи тривале не виконання рішення суду, дійшов до переконання, що з метою забезпечення права позивача на справедливий суд в частині виконання судового рішення, ухваленого на його користь, відповідачу слід встановити строк для подання звіту про виконання рішення суду у цій справі та зобов`язав Державну казначейську службу подати звіт про виконання рішення та виконання ухвали від 03.09.2025 по справі № 520/8258/2020 протягом 60 днів з дня отримання копії ухвали.
08.04.2026 Державною казначейською службою України було подано звіт щодо виконання рішення та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020.
Колегія суддів зазначає, що, затверджуючи звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції фактично переписав обґрунтування звіту Державною казначейською службою України щодо виконання рішення та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020.
Водночас судом не було здійснено належного аналізу наведених у звіті відомостей та поданих на їх підтвердження доказів на предмет повноти і фактичного виконання судового рішення. Зокрема, в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів, з яких суд дійшов висновку про виконання відповідачем усіх покладених на нього судовим рішенням обов`язків, не встановлено, які саме дії були вчинені на виконання рішення суду, чи відповідають такі дії змісту зобов`язальної частини судового рішення та чи досягнуто мети його ухвалення.
Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки тому, чи здійснено відповідачем виконання рішення в повному обсязі, зокрема щодо виплати (перерахування на рахунок) належних позивачу сум, не перевірив наявність документального підтвердження фактичного виконання покладених судом зобов`язань та не встановив, чи усунуто порушення прав позивача, на захист яких було ухвалено відповідне судове рішення.
Як вже було зазначено вище, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 520/8258/2020 зобов`язано Державну казначейську службу України виконати у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020, протягом одного місяця після отримання процесуального рішення суду - перерахувати на рахунок позивача, стягувача ОСОБА_1 , у розмірі заборгованість за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по теперішній час у розмірі: 182 038.30 грн, так як це не суперечить ст.ст. 3, 55, 129,129-1 Конституції України та Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція), яка гарантує право на справедливий суд. Вона передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд своєї справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, висновок суду першої інстанції про можливість затвердження звіту є передчасним, оскільки він зроблений без належного дослідження змісту поданого звіту, без оцінки доказів, що підтверджують виконання судового рішення, та без встановлення факту його повного і належного виконання. За таких обставин оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості судового рішення.
У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що норми статті 382 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Всупереч наведеному, судом першої інстанції не було належним чином досліджено обставини, викладені у звіті.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про затвердження звіту, висновки суду першої інстанції є передчасними.
Інші доводи і заперечення сторін по справі, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про затвердження звіту, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, дійшов передчасних висновків про прийняття звіту, не виконавши вимоги щодо обґрунтованості судового рішення, чим порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення питання щодо прийняття звіту Державної казначейської служби України від 08.04.2026 у справі № 520/8258/2020.
Водночас, в частині вимог апеляційної скарги про прийняття нової постанови по справі № 520/8258/20, якою відмовити у прийнятті звіту відповідача, відповідачів: ГУ ПФУ в Харківській області, адреса : Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344, електронна пошта: gu@kh.pfu.gov.ua, засоби зв`язку 380577050501 ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, тел. (044) 281 49 34 Web: http://www.treasury.gov.ua E-mail: office@treasury.gov.ua Код ЄДРПОУ 37567646 та зобов`язати відповідачів виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/8258/2020 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/9405/25 , так як дані справи пов`язані одна з одною, у повному обсязі, вказавши строк їх виконання 30 днів з моменту постановлення ухвали суду, та наклавши штраф за невиконання рішення суду (ст. 382 КАСУ), апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги вирішуються судом, який уповноважений здійснювати судовий контроль за виконанням судових рішень, яким відповідно до статей 381-1 - 382-3 КАС України є суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2026 по справі № 520/8258/2020 скасувати.
Справу № 520/8258/2020 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду та вирішення питання щодо прийняття звіту Державної казначейської служби України від 08.04.2026 у справі № 520/8258/2020.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя | (підпис) | З.Г. Подобайло
Судді | (підпис)  (підпис) | І.С. Чалий   М.О. Семененко
Повний текст постанови складено 14.09.2026 року