Справа № 138/3097/25
Провадження №:2/138/314/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді Савкової І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , мотивований тим, зокрема, що 27.03.2024 між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем укладено договір № 99000976000 відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» надав позичальнику кредит у сумі 72259,09 грн., а відповідач взяла на себе зобов`язання щомісячно частинами повернути кредит, повернувши його в повному обсязі до 25.06.2025, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних від суми залишку заборгованості за кредитом, а також комісію. АТ «Укрсиббанк» взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Разом з тим, відповідач взятті на себе зобов`язання не виконує, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 48731,09 грн. 09.12.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 99000976000 від 27.03.2024. 
Враховуючи наведене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 48731,09 грн.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Цибульського О.Є. від 23.10.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
11.03.2026 ухвалою судді Савкової І.М. дану справу прийнято до свого провадження.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Встановлено, що 27.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Укрсиббанк» із анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту, в якій зазначила свої особисті дані, а також бажану суму кредиту у розмірі 72259,09 грн. та строк кредитування 15 місяців. Кредит просила надати на купівлю холодильника.
27.03.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №99000976000 на суму 72259,09 грн. Відповідно до умов вказаного договору підписуючи цей договір, позичальник погодилась з умовами надання споживчого кредиту позичальнику, його обслуговування і погашення, викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті банку. Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. Сума кредиту за договором становить 72259,09 грн. Кредит надається для особистих потреб, зокрема, для придбання холодильника. Позичальник зобов`язалась повернути кредит та усі інші платежі у строк не пізніше 25.06.2025. Процентна ставка 0,00001% річних. 
Крім того, п.3.11. договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до мов цього договору та додатків до договору. При цьому, п.6.1.1. договору встановлено обов`язок банку один раз на календарний місяць безоплатно надавати позичальнику за його запитом інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку у паперовій формі при відвідуванні відділення банку або електронній формі.
В додатку №1 до договору №99000976000 від 27.03.2024 наведено види комісії та їх розмір, зокрема і щодо щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 2,99% від суми кредиту починаючи з 26.02.2025. Економічна сутність даної комісії – за послуги щодо обслуговування кредитного зобов`язання позичальника.
Також, в матеріалах справи наявний графік платежів, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором, в якій наведено дати та розміри необхідних платежів, у тому числі і щодо комісії за управління кредитом.
Крім того, позивачем надано до суду паспорт споживчого кредиту в якому наведено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша важлива інформації. 
Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується і наявною в матеріалах справи випискою по картці за період з 27.03.2024 по 09.12.2024.
Як стверджує позивач, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
09.12.2024 між АТ «Укрсиббанк» та позивачем укладено договір факторингу №284. Відповідно до умов якого клієнт відступає факторові, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає факторові за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді.
На підтвердження оплатності вказаного вище договору факторингу, суду надано квитанцію №5820 від 09.12.2024 з призначенням платежу «за право вимоги згідно договору факторингу №284 від 09.12.2024.
Того ж дня, між тими самими сторонами було підписано акт прийому-передачі реєстру прав вимоги, який скріплений печатками.
Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимога за якими відступаються, та боржників за такими договорами до ТОВ «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №99000976000 від 27.03.2024, загальна сума заборгованості 48731,09 грн.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість по кредиту, оскільки вона не виконала взяті на себе зобов`язання передбачені вказаним договором.
З наданого до суду розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №99000976000 від 27.03.2024 становить 48731,09 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48179,09 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 0,00 грн., заборгованості комісією у розмірі 552,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. 
Відповідач не надала суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини і враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, позивач у своєму позові просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати у виді витрат на правничу допомогу.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 23.11.2020 у цивільній справі № 638/7748/18.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, 03.07.2024 між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір №03-07/24 про надання правничої допомоги та розділом 3 договору передбачено, зокрема, що вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години витраченої адвокатом часу на надання послуг становить 2000,00 грн. Конкретні суми до оплати наводять у акті приймання-передачі послуг, надісланих адвокатом та погоджених з клієнтом. 
Згідно акту №4 від 02.06.2025 про приймання-передачі наданих послуг, сторони погодили вартість послуг адвоката в сумі 9200,00 грн. за надання правничої допомоги, які складаються із надання первинної консультації замовнику у справі протягом 0,5 год., правового аналізу наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини протягом 02 год., підготовка та подання позовної заяви протягом 2,1 год.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо).
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, ціни позову, розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, виходячи з конкретних обставин даної справи та те що дана категорія справ не є складною і з даного питання є установлена судова практика, а також те, що окрім позовної заяви стороною позивача більше жодних заяв, клопотань чи заперечень суду подано не було, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими. 
З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає вартість наданих юридичних послуг в розмірі 3500,00 гривень, що відповідає критеріям розумності та співмірності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.3,525,526,626,629,1048,1049,1054,1077 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-268, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 48731 (сорок вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривня 09 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судові витрати у виді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та судові витрати у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", місцезнаходження: пл.Солом`янська, 2, м.Київ, 03035; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40340222.
Відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя: І.М.Савкова