ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/10763/26 
Пров. №3/766/2328/26 
03.09.2026 року суддя Херсонський міський суд Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
06.06.2026 року о 14.03 годин, у с. Посад Покровське, вул. Покровська, 77, водій ОСОБА_1 , здійснював рух, на транспортному засобі ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно, протягом року ( постанова серії ЕНА номер 7165329 від 09.05.2026 року за ч.2 ст. 126 КУпАП).
Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_1  за ч.5 ст.126КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
ОСОБА_1  в судове засідання 03.09.2026 року не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом отримання смс-повідомлення на номер телефону, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не подавав.
З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки  ОСОБА_1  до суду, що відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.
Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності  ОСОБА_1  отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами  ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, заяв та клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.
З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки  ОСОБА_1  до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.
Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 685475 від 06.06.2026 року, в якому викладено обставини вчиненого  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та встановлено пункт ПДР;
-рапортом співробітників поліції від 06.06.2026 року;
-довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області, відповідно до якої,  ОСОБА_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;
-довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області, відповідно до якої,  ОСОБА_1 , не є власником транспортного засобу;
-довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області, відповідно до якої,  ОСОБА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме: 09.05.206 складно постанову серії ЕНА № 7165329 за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень;
-постановою про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7165329 від 09.05.2026 року;
-відеозаписом з боді камер поліцейських; 
Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.1 «а» Правил Дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Оскільки згідно долученої довідки від 08.06.2026  ОСОБА_1  не є власником транспортного засобу, враховуючи викладене вище приходжу до висновку про необхідність застосувати щодо  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП
Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).
Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд зазначає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Вказаний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, 126, 250-252,268, 280, 283, 284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) тисяч гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5(п`ять)років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
(Рахунок отримувача: UA578999980313090149000021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (кодза ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя | М. С. Рябцева