Справа № 204/2528/26
Провадження № 2/204/2735/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
15 липня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючої       судді Токар Н.В.,
за участю секретаря     Павлюк Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» суму заборгованості в розмірі в розмірі 43728.00 грн., яка складається з: 24000.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7728.00 грн. - борг відсотків за кредитом; 12000,00 грн. – борг штрафу. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: сплачений судовий збір - 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 29 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Технофінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики «Універсальний» №3844303578-034416 відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 24000.00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 , зі строком повернення до 27.08.2024 року включно. Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 43728,00 грн., яка складається із: 24000.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7728.00 грн. - борг відсотків за кредитом; 12000,00 грн. – борг штрафу. ТОВ «ФК «Технофінанс» намагалось врегулювати питання щодо погашення заборгованості в досудовому порядку, шляхом взаємодії за телефоном, проте Відповідач жодного разу за телефонним номером зазначеним договорі не відповів, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 23.03.2026 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Жодна зі сторін не направила клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що 29 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики «Універсальний» №3844303578-034416 (а.с.12-23) відповідно до якого, останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 24 000.00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 , зі строком повернення до 27.08.2024 року включно (п.2.1.п.2.2. Договору).
Згідно пункту 2.3 Строк кредитування (строк Позики) за цим Договором складає 30 (тридцять) календарних днів, позика має бути повернута у термін до 27.08.2024 включно. У разі невнесення (або недовнесення) суми грошових коштів для виконання грошового зобов`язання до зазначеної дати невнесена (недовнесена), сума грошового зобов`язання вважається простроченою заборгованістю та Позичальник несе відповідальність за порушення умов цього Договору відповідно до розділу 6 цього Договору. 
Повернення кредитної заборгованості Позичальником, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Вебсайті банківські рахунки Позикодавця в національній грошовій одиниці України – гривні. З метою повернення кредитної заборгованості Позичальник може використовувати: - сервіси, доступні Позичальнику в Особистому кабінеті та/або на Вебсайті, які забезпечують перерахування коштів в погашення заборгованості перед Позикодавцем з використанням реквізитів платіжної картки; - платіжні термінали банків, фінансових установ, з якими у Позикодавця є відповідні домовленості про приймання платежів та переказ коштів на поточний рахунок Позикодавця; - інші платіжні сервіси та/або власні поточні рахунки (п. 2.3.1. договору).
Згідно п.2.6.2. договору визначено сплату одноразової комісії за видачу Позики у розмірі 9.80% від Суми Позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання Позики шляхом її утримання Позикодавцем із Суми Позики.
За п.2.8. договору, орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру Суми позики, тобто суми коштів, яка надана Позичальнику згідно з п.2.1. цього Договору та загальних сукупних витрат за Договором, тобто всіх витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Позики, включаючи проценти за користування, комісії та супровідні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням Суми Позики, які сплачуються Позичальником за умовами цього Договору, та становить 34080.00 гривень.
Денна процентна ставка за Позикою розраховується Позикодавцем у процентах виходячи із загальних витрат Позичальника за договором, а саме: Денна процентна ставка розраховується за формулою ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС – денна процентна ставка за даним Договором; ЗВСК – загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) за даним Договором (п. 2.5, п. 2.6.1. та п. 2.6.2. Договору); ЗРК – загальний розмір кредиту за даним Договором (п. 2.1. Договору); t – строк кредитування у днях (п. 2.3. Договору), та складає за цим договором 1.4%. ДПС=(10080/24000)/30 ? 100% (п.2.9.1. договору).
У якості додатку до договору сторонами погоджено та підписано графік платежів (а.с. на звороті 23-24) згідно якого загальна сума до повернення 34080,00 грн з яких: тіло – 24 000 грн., відсотки – 7728,00 грн., комісія – 2352 грн. 
Окрім зазначеного, сторонами погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту договору позики «Універсальний» у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору (а.с.26-27). У паспорті сторони узгодили суму кредиту 24 000 грн. зі строком такого кредитування 30 днів до 20.08.2024 року зі стандартною процентною ставкою 12192,04% річних або 1,40% в день.
Відповідно до реквізитів Договору позики «Універсальний» № 3844303578-034416 від 29.07.2024 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 підписав договір за допомогою електронного підпису.
Згідно платіжного доручення №14370 від 29 липня 2024 року (а.с.28), ТОВ «ФК «Технофінанс» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 №4441111154305332 кошти в розмірі 21648 грн. із зазначенням призначення платежу «1447156709 надання позики згідно договору кредитування №3844303575-034416 від 29.07.2024 без ПДВ».
Судом враховано, що у п.2.6.2.договору сторони погодили одноразову комісію за видачу Позики у розмірі 9.80% (2352 грн.) від Суми Позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання Позики шляхом її утримання Позикодавцем із Суми Позики.
Таким чином, позивач в повному обсязі виконав на себе зобов`язання за договором та надав позичальнику грошові кошти у визначеному розмірі.
Одночасно із цим, використавши кредитні кошти, позичальник не виконує свого обов`язку щодо їх повернення та його складових, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 43728.00 грн., яка складається з: 24000.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7728.00 грн. - борг відсотків за кредитом; 12000,00 грн. – борг штрафу, яка до теперішнього часу не погашена (а.с.30-32).
Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та його процентами.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 12 000 грн. заборгованості за штрафними санкціями, то вони є безпідставними, оскільки пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики «Універсальний» №3844303578-034416 від 29.07.2024 року в розмірі 31 728 грн., яка складається із: 24 000.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 728.00 грн. - борг відсотків за кредитом.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., суд зазначає наступне.
За частинами 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 5 000,00 грн.
Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Технофінанс» та адвокатом Кшуташвілі Вікторією Олексіївною 03 січня 2024 укладено договір №03/01 про надання правової допомоги (а.с.36-37).
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «ФК «Технофінанс» прийняло, а адвокат Кшуташвілі В.О. надала правничу допомогу по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , зокрема зазначено витрачений час, перелік виконаних послуг та вартість за годину надання таких послуг, що разом становить 5 000 грн. та підтверджується актом про прийняття-передачі наданих послуг від 23 лютого 2026 року (а.с.11).
Квитанцією до прибуткового касового ордера №96 від 23 лютого 2026 року підтверджується факт оплати в розмірі 5 000 грн. за договором про надання правової допомоги №03/01 від 03.01.2024 року (складання процесуальних документів та супровід в суді справи за позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ) (а.с.29).
Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено про те, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, вважає, що розмір вказаних витрат є завищеним, та підлягає зменшенню до 2 000 грн, що буде співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи. 
Також судом враховано, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 662,40 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог на суму 1 931,77 грн.
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст. ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 610-612, 625, 633-634, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» заборгованість за договором позики №3844303578-034416 від 29.07.2024 року в розмірі 31 728 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять вісім) грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн.; заборгованість за відсотками – 7 728 (сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» судовий збір у сумі 1 931 (одна тисяча дев`ятсот тридцять одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» (ЄДРПОУ – 43868852, місцезнаходження: вул.Глобинська, буд.2, офіс 207/2, м.Дніпро, 49005),
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя        Н.В. Токар