П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 521/241/26	

Перша інстанція: суддя Козирський Є.С.,
повний текст судового рішення
складено 10.06.2026, Овідіополь

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Овідіопільського районного суду Одеської області від 10 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій та бездіяльності незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – ДПП), Макзенка Н.Є., та просив:
- скасувати постанову ЕГА №1946036 від 28.12.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за якою рядовим поліцейським 1-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Макзенком Н.Є. на ОСОБА_1 , накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 гривень за адміністративне правопорушення, визначене частиною 1 статті 178 КУпАП;
- визнати дії рядового поліцейського 1-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Макзенка Назарія Євгеновича щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 , і доставляння у відділок поліції, тримання як затриманого продовж години – незаконними;
- визнати бездіяльність рядового поліцейського 1-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Макзенка Н.Є. щодо відмови у складанні адміністративного протоколу за відсутності визнання вини і щодо відсутності протоколу адміністративного затримання ОСОБА_1 - незаконними.
В обґрунтування позову зазначено, що 28 грудня 2025 року на вулиці у дворі його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у нього стався конфлікт з сусідкою гр. ОСОБА_3 стосовно припаркованого біля його гаражу автомобіля. ОСОБА_3 викликала поліцію. Він піднявся до квартири за документами. Екіпаж патрульної поліції, що прибув за викликом Лебідь Л.М., незважаючи на пред`явлені документи військового, що знаходиться у відпустці, затримав його, доставив до приміщення поліції, де на нього складено постанову ЕГА №1946036, за якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 гривень за адміністративне правопорушення, визначене частиною 1 статті 178 КУпАП. Вважає, що адміністративного правопорушення не скоював, викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, його права були грубо порушені, а тому постанова підлягає скасуванню. Просить також визнати незаконними дії рядового поліцейського 1-го взводу 1-ї роти 2-го батальойну УПП в Одеській області Департамент ПП НП України Макзенка Н.Є. щодо адміністративного затримання і доставляння у відділок поліції, та його бездіяльність щодо відмови у складанні адмінпротоколу за відсутності визнання вини і щодо відсутності протоколу адмінзатримання.
Рішенням Овідіопільського районного суду Одеської області від 10 червня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасувано постанову серії ЕГА №1946036 від 28.12.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.
Визнано дії рядового поліцейського 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Макзенка Н.Є. щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 і доставлення у відділок поліції, тримання як затриманого протягом години – незаконними.
В решти вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 та довідкою ВЧ НОМЕР_2 №2464 від 29 квітня 2025 року.
Також судом встановлено, що позивач з 25.12.2025 року по 10.01.2026 року перебував у відпустці, що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_2 №5266 від 22.12.2025 року.
При цьому, зі змісту постанови серії ЕГА №1946036 від 28 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складеної рядовим поліцейським 1 роти 1 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Макзенко Н.Є., вбачається, що 28 грудня 2025 року о 12 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання, АДРЕСА_2 , не працює, безробітний, перебував в громадському місті у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність та громадську мораль, що виражалося у розхитуванні даної особи при ходьбі із сторони в сторону та з неприємним запахом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП., за що був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17,00 грн.
Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржене рішення, суд 1-ї інстанції виходив з того, що зазначивши в постанові ОСОБА_1 , як безробітного, а не військовослужбовця, поліцейський Макзенко Н.Є вніс в постанову неправдиві відомості, чим незаконно уникнув вимог ст.266-1 КупАП.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 80 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалось вище, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що не заперечується сторонами.
Частина 1 статті 178 КУпАП встановлює відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у виді попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім цього, огляд вказаної категорії осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відбувається згідно п.4 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій, та проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №32 від 12.01.2024року посадовою особою, уповноваженою на таке проведення начальником органу управління Військової Служби правопорядку у Збройних Силах.
Колегія суддів наголошує, що згідно з частиною 1 статті 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за більшість адміністративних правопорушень не на загальних підставах, а за Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Стаття 15 КУпАП містить вичерпний перелік правопорушень, за які військовослужбовці притягуються до відповідальності на загальних підставах як звичайні громадяни. Разом з тим, ст.178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) до цього переліку не входить.
Відповідно до приписів ст.262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України. Адміністративне затримання провадиться посадовими особами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - у разі вчинення військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків військових адміністративних правопорушень, дрібного хуліганства, злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі посадової особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, публічних закликів до невиконання вимог цієї особи, порушення правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, дрібного викрадення чужого майна, у разі розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, появи у громадських місцях у п`яному вигляді, порушення правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, а також у разі порушення правил дорожнього руху водіями чи іншими особами, які керують військовими транспортними засобами
Тобто, право здійснювати адміністративне затримання військовослужбовців, зокрема за ст.178 КУпАП, належить виключно уповноваженим особам ВСП, а не органам Національної поліції.
З урахуванням вищенаведених правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що зазначивши в постанові ОСОБА_1 , як безробітного, а не військовослужбовця, поліцейський Макзенко Н.Є вніс в постанову неправдиві відомості, чим незаконно уникнув вимог ст.266-1 КупАП та вищезазначеного Порядку. 
Тобто, фактично оскаржена постанова відносно позивача прийнята не уповноваженим на те органом. Відповідно незаконним є і затримання позивача, як цивільного, органами Національної поліції.
Резюмуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення, а рішення Овідіопільського районного суду Одеської області від 10 червня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький