Єдиний унікальний номер № 333/2710/26
Провадження № 2/333/3092/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 червня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Каут Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за відсутності учасників справи, - 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022 на суму 23 908,75 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не надав своєчасно як первісному кредитору так і позивачу, до якого перейшли права вимоги за договорами факторингу, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тобто не виконав зобов`язання належним чином.
Ухвалою суду від 17.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 17.04.2026, яке за клопотанням відповідача було відкладено на 18.05.2026, яке було відкладено на 18.06.2026 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 18.06.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 29.06.2026.
Ухвалою суду від 17.03.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" інформацію щодо належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , повний номер рахунку, виписку по даному картковому рахунку за період з 07.01.2022 до 12.01.2022, фінансовий номер телефону за вказаним картковим рахунком.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач позов визнав, просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, а також просить стягнути правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
07.01.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 196246135 згідно якого кредитодавець надав позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на максимальну суму 17 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених в договорі. Кредитодавець надав перший транш в сумі 17 600,00 грн., одразу після укладення договору. Загальна сума кредиту за договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом всього строку дії договору. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 06.02.2022.
Відповідачем також був підписаний Паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт" до договору № 196246135 від 07.01.2022.
Невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту були укладені в електронному вигляді та підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором "MNV62F7G", що підтверджується відповідною довідкою.
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало своє грошове зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 17 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № c0009525-5ab9-40a2-a16b-349acd9e2e64 від 07.01.2022, з призначенням платежу: "Переказ коштів згідно договору № 196246135 від 07.01.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer".
Згідно відповіді АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-260319/139228-БТ від 24.03.2026, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовано карту № НОМЕР_4 та відповідно до виписки на вказану картку 07.01.2022 було перераховано кошти у сумі 17 600,00 грн. 
28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклало з ТОВ "Таліон Плюс" договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передає (відступає) ТОВ "Таліон Плюс", а ТОВ "Таліон Плюс" приймає належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і Боржниками, в тому числі за кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022.
28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклало з ТОВ "Таліон Плюс" додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди викласти п.8.2. Договору в новій редакції. 
31.12.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, додавши п.5.3.4, яким передбачено право фактора нараховувати боржникам після відступлення права вимоги проценти та інші обов`язкові платежі за кредитними договорами та п.8.2, яким продовжили строк дії договору до 31.12.2021 включно.
31.12.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно.
31.12.2022 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 включно.
31.12.2023 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2024 включно, доповнили договір п.11.10 щодо збереження та розкриття банківської таємниці, відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та викласти розділ 3 Договору "Фінансування та порядок розрахунків" у новій редакції.
30.10.2023 ТОВ "Таліон Плюс" уклало з ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" договір факторингу № 30/1023-01. Згідно з яким ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язався відступити на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором.
ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги за договором № 196246135 від 07.01.2022, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 1 від 30.10.2023.
11.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклало з ТОВ "ФК "Ейс" договір факторингу № 11/07/25-Е. За цим договором ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передав ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги, яке він мав до ОСОБА_1 за договором № 196246135 від 07.01.2022, у сумі 23 908,75 грн., з яких: 17 599,32 грн. – прострочене тіло, 6 309,43 грн. – прострочені відсотки, що підтверджується Реєстром боржників Додаток № 1 до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ "ФК "Ейс" є правонаступником у зобов`язанні, що виникло за кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , в обсязі набутих прав.
Відповідно до виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022 за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 23 908,75 грн., з яких: 17 599,32 грн. – прострочене тіло, 6 309,43 грн. – прострочені відсотки.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною шостою цієї статті, зокрема передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п. 12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З огляду на вказане, відповідачем був укладений зазначений електронний договір шляхом надсилання повідомлення з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими зобов`язаннями згідно з умовами договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, який був укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери", протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, яким погоджено вартість юридичних послуг за одну годину; додаткова угода № 25770927906 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стосовно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, який містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг; довіреність, згідно якої ТОВ "ФК "Ейс" уповноважило адвоката Соломка О.В. бути представником в будь-яких державних органах, в тому числі в судових установах; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Однак, з огляду на складність справи та виконані роботи, ціну позову та розмір задоволених вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "Ейс" сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп. не відповідає переліку/вартості виконаних робіт та критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 3 500 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме, у розмірі 1 331 грн. 20 коп., згідно платіжної інструкції № 39560 від 25.02.2026, оригінал якої міститься у матеріалах справи.
Крім того, відповідно до положень п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, а саме у сумі 1 331 грн. 20 коп., які були понесені позивачем. 
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 1 331 грн. 20 коп. та 3 500 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 525-526, 530, 611-612, 623, 1046, 1054 ЦК України, суд – 

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094, ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 196246135 від 07.01.2022 у розмірі 23 908,75 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 331,20 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн., а всього 28 739 (двадцять вісім тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 95 коп.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094, ЄДРПОУ 42986956) з державного бюджету України сплачену суму судового збору у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп., сплаченої за платіжною інструкцією № 39560 від 25.02.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 06 липня 2026 року.

Суддя          В.М. Ходько