Номер провадження: 33/813/1177/26
Номер справи місцевого суду: 491/220/26 
Головуючий у першій інстанції Желясков О.О. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого: судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С.,в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шаталіна М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шаталіна М.В., на постанову Ананьївського районного суду Одеської обл. від 06.05.2026 стосовно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ,
-в частині накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.
Водночас, цією ж постановою суду провадження по справі відносно ОСОБА_1 в частині правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.
Відповідно до вказаної постанови суду,13.03.2026 біля 21:30 год. в с. Ананьїв по вул. Центральна, 125 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ E 270 COI, держ. номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі, результат огляду становить 0,95‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001(далі- ПДР).

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Шаталін М.В. не погодився із оскаржуваною постановою в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступні обставини:
- при проведенні огляду в закладі охорони здоров`я та складані протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 266 КУпАП та п. 9 р. І Інструкції;
- в матеріалах справи відсутні докази того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також докази проходження технічним приладом, за допомогою якого проводився тест, повірки;
- відомості, які містяться в акті огляду є недостовірними, і висновок є невірним, а сам протокол не є достовірним, достатнім та належним доказом вчинення правопорушення;
- встановити яким саме технічним приладом було проведено тестування під час медичного огляду ОСОБА_1 не вбачається можливим, оскільки в п. 18 акту огляду № 11 від 13.03.2026 зазначено лише назву технічного засобу «Алкофор», однак не зазначено його модель, заводський або серійний номер, а також дату останньої повірки, тобто відсутні будь-які відомості, за якими можливо було ідентифікувати технічний прилад, яким проводився огляд і порівняти з інформацією, яка міститься в сертифікаті технічного приладу «Алкофор 507».
З огляду на викладені обставини, захисник Шаталін М.В. просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ухвалити в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шаталіна М.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.
Вимогами п. 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614457 від 14.03.2026 (а.с.5), відповідно до якого 13.03.2026 біля 21:30 год. в с. Ананьїв по вул. Центральна, 125 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі, результат огляду становить 0,95‰. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписаний. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявлено та на відеозаписі не зафіксовано;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2026, в яких підтверджується факт керування ним 13.03.2026 біля 21:30 год. в с. Ананьїв по вул. Центральна автомобілем MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.4). Письмові пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з поясненнями, наданими ним працівникам поліції, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери працівника патрульної поліції (а.с.8, 9);
- висновком № 11 від 13.03.2026 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння: 0,95‰. З результатами огляду ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис у відповідній графі акту (а.с.6);
- відеозаписами з нагрудної камери працівника патрульної поліції(а.с.8, 9), на яких зафіксовано працівники поліції після прибуття на місце ДТП по вул. Центральна в с. Ананьїв виявили автомобілі MERCEDES-BENZ E 270 COI, держ. номерний знак НОМЕР_1 , та BMW, держ. номерний знак НОМЕР_2 , які мали механічні пошкодження. ОСОБА_1 також надав пояснення щодо обставин справи, в яких підтвердив факт керування зазначеним автомобілем. Під час встановлення особи поліцейський вказав на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, та запропонував останньому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі(відео 0000000_00000020260313220059_0003.MP4 час: 22.06). У КНП «Ананьївська багатопрофільна лікарня Ананьївської міської ради» було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 0,95‰. Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та результату огляду ОСОБА_1 не висловлював (відео 0000000_00000020260313230728_0002.MP4, час: 23.27.55).
Згодом поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення та оголошено водієві ОСОБА_1 , який пояснив, що алкогольні напої не вживав, з результатами огляду не згоден, водночас протокол підписав, копію протоколу отримав (відео:0002022000084202603140307430010.MP4). 
Ба більше, на місці події ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адміністративні матеріали.
Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.
Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що при проведенні огляду в закладі охорони здоров`я та складані протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні докази того, що саме він керував автомобілем стані алкогольного сп`яніння, оскільки відомості, які містяться в акті огляду є недостовірними, а висновок є невірним, в той час як сам протокол не є достовірним, достатнім та належним доказом вчинення правопорушення,апеляційний суд зауважує на наступному.
Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015,з подальшими змінами, внесеними наказом МВС № 338/825 від 16.05.2025(далі - Інструкція), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 в редакції постанови від 13.06.2024 (далі-Порядок).
Згідно із п. 8 розділу III Інструкції огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Відповідно до вимог п.п. 14, 15, 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 14). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 15). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 16).
Відповідно до п. 10 Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
У п.п. 13, 14 Порядку визначено, що лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 13).Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п. 14).
Більш того, приписами ст. 267 КУпАП передбачено можливість оскарження заінтересованою особою у вищестоящій орган відповідного органу, який застосував певні заходизабезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема і щодо проведення огляду на стан сп`яніння.
При цьому, матеріали справи не містять відомостей, щодо факту звернення ОСОБА_1 або його захисника до закладу охорони здоров`я, яким проводився огляд на стан сп`яніння, із клопотанням про визнання огляду не дійсним у зв`язку із порушенням порядку проведення огляду водіїв.
Водночас, з відеозапису вбачається, що під час проведення огляду в закладі охорони здоров`я від ОСОБА_1 будь-яких зауважень, в тому числі щодо процесу проведення огляду, який він пройшов добровільно, некоректності роботи газоаналізатору, не надходило. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що суд не має професійних знань у галузі медицини та лабораторних досліджень та оцінює лише докази, які є наявними у матеріалах справи, зокрема і відомості висновку лікаря-нарколога, складеного стосовно ОСОБА_1 , який наявний в матеріалах справи. 
Відомостей, які б свідчили про недійсність вказаного медичного висновку, тощо, матеріали цієї справи не містять.
При цьому належить врахувати, що суд будь-якої інстанції позбавлений процесуальної можливості самостійно вживати заходів з витребування доказів, оскільки будь-які самостійні дії суду можуть розцінюватися стороннім спостерігачем, як відшукування доказів у справі (Рішення ЄСПЛ «Гайдашевський проти України»).
Натомість, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності або його захисник, на переконання суду апеляційної інстанції, має право витребувати копії медичних документів, складених стосовно водія, а також провадити інші процесуальні дії, які не заборонені Законом, а також надавати отримані відомості суду у якості доказів на підтвердження своїх доводів.
Таким чином, законодавець надав можливість будь-якій заінтересованій особі, зокрема, і ОСОБА_1 захистити свої права у визначений спосіб, оскарживши висновок лікаря-нарколога у тому числі і в частині дій посадових осіб, задіяних під час огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якою сторона захисту не скористалась. 
Так, матеріали провадження містять неспростований висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, проведеного лікарем-наркологом, що має у цій справі визначальне значення. 
Отже, саме неспростований медичний висновок надає підстав встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а отже підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення відсутні.
Стосовно доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази проходження технічним приладом, за допомогою якого проводився тест, повірки, апеляційним судом не приймається, оскільки матеріали справи не місять даних, що ОСОБА_1 під час огляду вимагав пред`явлення цих документів відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції.
В той же час апеляційний суд звертає увагу сторони захисту, що обов`язок надавати відповідні документи на технічний прилад виникає лише у разі проведення огляду на місці зупинки поліцейськими, а не в закладі охорони здоров`я, та за наявності відповідної вимоги водія.
При цьому є помилковим посилання сторони захисту на п. 9 розділу І Інструкції про те, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з огляду на відсутність такого пункту в розділі І Інструкції.
Наведені положення також і відсутні в п. 9 розділу ІІІ Інструкції, в редакції Наказу МВС № 338/825 від 16.05.2025, чинній на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення. 
Тож, аналізуючи положення Інструкції, на яку у підтвердження своїх доводів посилається сторона захисту, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у лікаря обов`язку надавати сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Водночас, правомірність використання лікарем під час огляду ОСОБА_1 спеціального технічного засобу «Алкофор 507» серійний номер G2311150064 підтверджується наданими закладом охорони здоров`я на запит захисника документами: сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки (а.с.77); сертифікатом перевірки типу вимірювальної техніки, чинного до 28.11.2027(а.с.78); сертифікатом налаштування (калібрування) алкотестера (а.с.79).
З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи скарги про те, що в п. 18 акту огляду № 11 від 13.03.2026 зазначено лише назву технічного засобу «Алкофор», однак не зазначено його модель, заводський або серійний номер, а також дату останньої повірки, тобто відсутні будь-які відомості, за якими можливо було ідентифікувати технічний прилад, яким проводився огляд і порівняти з інформацією, яка міститься в сертифікаті технічного приладу «Алкофор 507».
Окрім того, апеляційний суд наголошує, що формаакту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком № 3 до Інструкції, зокрема п. 18 акту передбачає в обов`язковому порядку зазначення часу обстеження, назва спеціального технічного засобу та лише за наявності ? його номер, дата останньої повірки, результат обстеження».
Вказане свідчить, що до акту вноситься лише назва спеціального технічного засобу, водночас інші його характеристики, як то номер, дата останньої повірки, результат обстеження зазначаються лікарем лише за наявності.
Із дослідженого як судом 1-ої інстанції, так і апеляційним судом акту медичного огляду ОСОБА_1 вбачається, що у п. 18 акту лікарем було зазначено назву спеціального технічного засобу «Алкофор», а отже в цій частині вимоги останнім при заповненні акту дотримано.
Відтак, вказані обставини дають підстави стверджувати про безпідставність доводів сторони захисту.
Тож, приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд дійшов стійкого переконання, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 2.9а ПДР, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на викладене, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Зазначені вище докази, у своїй сукупності, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову – без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Шаталіна М.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Шаталіна М.В., в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської обл. від 06.05.2026, в частині накладення стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца