ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 липня 2026 року	Справа № 160/28372/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, подана його представником - адвокатом Лактюшиною Анною Миколаївною, у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 046050024620 від 06.06.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.04.1981, період навчання з 01.09.1977 до 04.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 27.10.2022. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.05.2025 він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду його заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення від 06.06.2025 № 046050024620, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним. Зазначає, що не має нести відповідальність за допущену роботодавцем помилку під час заповнення його трудової книжки. Невідповідність по батькові позивача у його трудовій книжці паспорту не спростовує факт наявності у нього страхового стажу згідно із записами у трудовій книжці про періоди роботи, які не містять недоліків. Відсутність у дипломі підпису голови екзаменаційної комісії не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду навчання до страхового стажу. Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 17.09.2025, звернувся за призначенням пенсії у період дії воєнного стану, тому вважає, що пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27.10.2022.
Ухвалою від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який надійшов 23.10.2025, відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 30.05.2025, поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, було здійснено за принципом екстериторіальності. З результатами її розгляду прийнято оскаржуване у цій справі рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 30.04.1981, оскільки на титульній сторінці зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним російською мовою « ОСОБА_3 »; період навчання з 01.09.1977 до 04.08.1980 відповідно до диплому НОМЕР_2 від 04.08.1980, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. Підтверджений належними документами страховий стаж становить 17 років 08 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 27.10.2027 або за умови набуття необхідного страхового стажу.
Станом на час розгляду справи інші заяви по суті справи не надійшли. Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою (довідка від 17.09.2025 № 1237-7002309686 про взяття на облік), його зареєстроване місце проживання у с. Нова Збур`ївка Скадовського району Херсонської області, місце проживання як внутрішньо переміщеної особи – у с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області. 
30.05.2025 позивач позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 046050024620 від 06.06.2025 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що вік заявника становить 62 роки 07 місяців, необхідний страховий стаж – 29 років, страховий стаж ОСОБА_1 – 17 років 08 місяців 03 дні. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 30.04.1981, оскільки на титульній сторінці зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним російською мовою « ОСОБА_3 »; період навчання з 01.09.1977 до 04.08.1980 відповідно до диплому НОМЕР_2 від 04.08.1980, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Згідно з індивідуальними відомостями про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
Не погодившись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 7 Закону № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положеннями ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частинами першою-другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 затверджено Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, в яких зазначено, зокрема, таке:
- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;
- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;
- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;
- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;
- заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на тій мові, на якій ведеться діловодство в даному колгоспі;
- відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу;
- відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , заповнена вперше 30.04.1981 у колгоспі « 12-річчя Жовтня», містить прізвище, ім`я та по батькові російською мовою « ОСОБА_4 », дату народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 , професія, спеціальність – тракторист.
Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , заповнена 03.09.2010 у Голопристанській ЦРЛ, містить прізвище, ім`я та по батькові російською мовою « ОСОБА_4 », дату народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 15.04.1997, зазначено прізвище, ім`я та по батькові російською мовою « ОСОБА_4 ».
Згідно з архівною довідкою трудового архіву Березнегуватської селищної ради № 04-03/208 від 14.05.2025 ОСОБА_1 працював у колгоспі « 12-річчя Жовтня». У довідці зазначено його відпрацьовані вихододні за 1980-1981 рр., 1984-1987 рр.
Відповідно до розрахунку стажу позивача (форма РС-право) від 06.06.2025 до страхового стажу було зараховано періоди роботи в колгоспі з 05.08.1980 до 31.12.1981, з 01.01.1984 до 31.12.1987, періоди роботи з 01.01.2000 до 31.01.2000, з 01.03.2000 до 31.08.2002, з 01.01.2003 до 31.03.2003, з 01.01.2005 до 31.01.2005, з 01.03.2005 до 31.01.2005, з 01.03.2005 до 30.06.2006, з 03.09.2010 до 03.04.2017, безробіття з 11.04.2017 до 07.09.2017, періоди роботи з 08.09.2017 до 04.12.2018, з 02.05.2019 до 05.08.2019, з 04.10.2019 до 30.04.2020, з 01.05.2020 до 30.11.2020, з 01.04.2021 до 01.11.2021, усього 17 років 8 місяців 3 дні.
Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , заповнена 03.09.2010, містить зокрема записи про періоди, які було зараховано до страхового стажу позивача: з 03.09.2010 до 03.04.2017, безробіття з 11.04.2017 до 07.09.2017, періоди роботи з 08.09.2017 до 04.12.2018, з 02.05.2019 до 05.08.2019, з 24.04.2020 (зараховано з 01.05.2020) до 30.11.2020, з 01.04.2021 до 01.11.2021.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), передбачено перелік документів, що додаються до заяви для призначення пенсії за віком.
Згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Відповідно до п. 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Записів у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_4 від 30.04.1981 для підтвердження його страхового стажу достатньо, оскільки у трудовій книжці зазначено періоди роботи позивача (у тому числі на підставі членства у колгоспі) та підстави внесення записів, які засвідчені підписами та печатками. 
Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_4 від 30.04.1981 містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності позивача, тому зазначений відповідачем недолік, а саме написання по батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періоду трудової діяльності позивача згідно з вказаною трудовою книжкою до страхового стажу, що враховується при призначенні пенсії. 
Відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_4 від 30.04.1981.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1977 до 04.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980 суд дійшов такого висновку.
У дипломі серії НОМЕР_2 від 04.08.1980, виданому « ОСОБА_4 » (російською мовою), зазначено, що в 1977 році він вступив та у 1980 році закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища № 5 смт Березнегувате Миколаївної області, отримав професію тракториста-машиніста та здобув загальну середню освіту. Рішенням екзаменаційної комісії присвоєно кваліфікацію тракториста-машиніста третього розряду. Диплом містить підписи директора училища та заступника директора училища з навчально-виробничої роботи, які засвідчені печаткою. Підпис голови екзаменаційної комісії відсутній.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Частиною першою статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено, що заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належить, зокрема, професійно-технічне училище відповідного профілю.
Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За змістом пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
10.06.2025 Березнегуватським професійним ліцеєм видано архівну довідку № 27 про те, що ОСОБА_1 , 1962 року народження, наказом директора Березнегуватського сільського середнього професійно-технічного училища № 5 від 01.09.1977 № 33 «К» зарахований у групу № 04 за професією тракторист-машиніст широкого профілю з терміном навчання три роки. Наказом директора Березнегуватського сільського середнього професійно-технічного училища № 5 від 02.08.1980 № 28 «К» ОСОБА_1 відрахований зі складу учнів з 07.08.1980 після повного курсу навчання. Отримав диплом НОМЕР_2 від 04.08.1980.
У трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.04.1981 містяться, зокрема, запис про професію, спеціальність – тракторист, запис № 1 про прийняття з 12.06.1980 у члени колгоспа « 12-річчя Жовтня», запис № 2 – про звільнення 30.04.1981 з членів колгоспу у зв`язку зі службою в рядах Радянської Армії, виконання у 1980 році річного мінімуму трудової участі – 157 (прийнятий колгоспом мінімум – 140).
В архівній довідці від 14.05.2025 № 04-03/208 зазначено вихододні ОСОБА_1 у колгоспі « 12 річчя Жовтня» зокрема у 1980 році: червень – 18, липень – 27, серпень – 26, вересень - 30, жовтень – 23, листопад – 9, грудень – 23.
Оскільки позивач був прийнятий на роботу на підставі членства у колгоспі трактористом, тобто за набутою професією, та відсутня перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією, яка б перевищила три місяці, наявні підстави для зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1977 до 07.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980 до його страхового стажу.
Протиправно не зарахувавши періоди роботи позивача згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.04.1981, та період навчання з 01.09.1977 до 07.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980 до його страхового стажу, відповідач передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача та відмовив у призначенні пенсії за віком. Така відмова є необґрунтованою, прийнятою без урахування та оцінки всіх обставин, що мають значення при прийнятті цього рішення. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.06.2025 № 046050024620 та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.04.1981, та період навчання з 01.09.1977 до 07.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 27.10.2022, до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.
Обчислення страхового стажу та призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених законодавцем повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.05.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з виходом за межі позовних вимог.
Позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн, що підтверджується чеком від 26.09.2025 (ID транзакції 1534192662).
Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 046050024620 від 06.06.2025 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області області:
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.04.1981, та період навчання з 01.09.1977 до 07.08.1980 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 04.08.1980;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 30.05.2025 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місцезнаходження: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7, код ЄДРПОУ 13559341.
Повний текст рішення складено 08.07.2026.

Суддя В.В. Рянська