ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року м.Дніпро Справа № 904/265/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),
судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.
секретар судового засідання: Солодова І.М.
За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
Прокурор: Щербина С.О. (в залі суду) - представник Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурор відділу, посвідчення № 082806 від 06.10.2025р.
представник позивача/ Дніпровської міської ради: не з`явився
представник відповідача: не з`явився
представник третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24
за позовом Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс Дніпро»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейдінг Дніпро"
про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог
Лівобережна окружна прокуратура міста Дніпра звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та просить: 
- зобов`язати Товариство обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» (ЄДРПОУ 43001822) усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою площею 3389,4 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва: майновий комплекс: торговельний павільйон, площею 466 кв.м., Б-1 - мийка, площею 153,4 кв.м., №1 - ворота, №2 - огорожа, І - замощення, площею 1400 кв.м., II - замощення, площею 992 кв.м., III - замощення, площею 378 кв.м. за адресою: Донецьке шосе, буд. 3А у м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1175873012101, номер запису про право власності - 42335873); 
- припинити володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» (ЄДРПОУ 43001822) нерухомим майном: майновий комплекс: торговельний павільйон, площею 466 кв.м., Б-1 - мийка, площею 153,4 кв.м., №1 - ворота, №2 - огорожа, І - замощення, площею 1400 кв.м., II - замощення, площею 992 кв.м., III - замощення, площею 378 кв.м. за адресою: Донецьке шосе, буд. ЗА у м. Дніпрі проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою Ольгою Валеріївною від 02.06.2021 (номер запису - 42335873) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 1175873012101.
В обґрунтування поданого позову зазначено, що державна реєстрація права власності на майновий комплекс загальною площею 3389,4 кв.м. за адресою: Донецьке шосе, 3А у м. Дніпрі та подальша неодноразова перереєстрація, у тому числі остання реєстрація 02.06.2021, якою зареєстровано право власності за ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» на нерухоме майно, а саме майовий комплекс: торговельний павільйон, площею 466 кв.м., Б-1 - мийка, площею 153,4 кв.м., №1 - ворота, №2 - огорожа, І - замощення, площею 1400 кв.м., ІІ - замощення, площею 992 кв.м., ІІІ - замощення, площею 378 кв.м. за адресою: Донецьке шосе, буд. 3А у м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1175873012101), прийняті за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню.
Прокурор зазначає, що самочинна забудова земельної ділянки розташованої за адресою: Донецьке шосе, 3А у місті Дніпро створює перешкоди власнику Дніпровській міській раді у раціональному та ефективному використанні земельної ділянки відповідно до її призначення та відповідно до встановленої законом мети, нівелює спеціальний статус цих земель та можливість подальшої передачі цих земель відповідальній особі з метою задоволення потреб та інтересів територіальної громади.
2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у даній справі, в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття рішення у справі, у відповідності до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», офіційно визнано і підтвердження державою факт набуття відповідачем речових прав на спірне нерухоме майно
Крім того, суд зазначив, що земельна ділянка, щодо якої заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні та знесення об`єктів, на момент розгляду справи не була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, а тому заявлені вимоги не можуть бути задоволені.
Також місцевий суд вказав, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна спірне нерухоме майно зареєстровано 15.02.2017. Починаючи з березня 2017 року прокурор та позивач, як учасники справи №175/4977/16-ц, могли довідатись про вказаний факт та звернутися до суду з відповідними позовними вимогами, якщо б вважали державну реєстрацію права власності спірного об`єкта нерухомого майна протиправною. Позовна заява прокурора надійшла до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області 19.01.2024, що стало підставою для застосування господарським судом приписів ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; стягнути на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги; про дату та час слухання справи повідомити учасників справи та Дніпропетровську обласну прокуратуру.
4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прокурора є неправомірним, оскільки спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом без введення об`єкта в експлуатацію, побудованим на земельній ділянці комунальної власності за відсутності права користування нею. Обраний прокурором спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав законного власника земельної ділянки - Дніпровської міської ради. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.
Прокурор також стверджує, що виходячи з правової природи реєстрації прав на нерухоме майно як способу володіння ним та беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства (аналогія права), у випадку, якщо заінтересована особа - позивач (власник земельної ділянки, інший правоволоділець) вважає, що зареєстроване за відповідачем право власності чи інше речове право на певний об`єкт насправді не існує і нікому не належить, то належному способу захисту відповідає вимога про припинення володіння відповідача відповідним правом. Судове рішення про задоволення таких позовних вимог є підставою для внесення до Державного реєстру запису про відсутність права. Якщо на відповідний об`єкт, право на який не може бути зареєстроване за жодним суб`єктом, був відкритий розділ Державного реєстру прав, таке судове рішення є також підставою для закриття розділу Державного реєстру прав на цей об`єкт.
Крім того, апелянт наголошує, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення.
На переконання прокурора з обставин справи №904/265/24 вбачається, що керівник Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради саме із негаторним позовом, посилаючись на те, що самовільне зайняття земельної ділянки по вул. Донецьке шосе, 3а у м. Дніпро та проведена державна реєстрація права приватної власності на розташовані на ній об`єкти самочинного будівництва, створює перешкоди власнику земельної ділянки - Дніпровській міській раді у здійсненні користування цією ділянкою.
Суд першої інстанції, на думку апелянта, безпідставно застосував наслідки спливу позовної давності, не дослідивши належним чином підстави набуття відповідачем права власності на спірне нерухоме майно та не надавши належної оцінки доводам прокурора щодо характеру заявленого позову.
5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить закрити апеляційне провадження, оскільки апеляційна скарга Дніпропетровської обласної прокуратури, яка підписана Савенко О.А., не могла бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягала поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року у справі № 193/150/22 про повернення скарги, по цій же довіреності у порядку передоручення від 09 травня 2023 року, якою керівник Дніпропетровської обласної прокуратури уповноважив Савенко О.А. представляти інтереси Дніпропетровської обласної прокуратури. Крім того, така ж правова позиція викладена в Ухвалі Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 199/9896/22, в ухвалі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 461/1069/23.
Стосовно змісту поданої апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» вважає її необґрунтованою та безпідставною з огляду на наступне:
- спірний майданчик для паркування, мав усі відповідні погодження, знаходиться ще з 2016 року, необхідність розташування даного майданчика для паркування викликана запитом мешканців прилеглих будинків для зберігання їх транспортних засобів через переповнені транспортними засобами двори їх будинків, лист Голови правління ОСББ «Донецьке Шосе 3» Цукермана І.І. від 02.12.2016, в якому зазначено, що мешканці будинку Донецьке Шосе, 3 не мають зауважень та заперечень, щодо розміщення напроти будинку автостоянки, облагородженої прилеглої території, що дозволило використовувати автостоянку їх дому та сусіднім будинкам, тому втручання держави в право власності відповідача є не виправданим, оскільки воно здійснюється не з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу;
- право ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, яке мало ознаки самочинного будівництва, було легітимізовано на підставі статті 376 ЦК України шляхом визнання права власності особи за рішенням суду і у даному випадку має місце завершений юридичний склад набуття ОСОБА_1 права власності (визнання права на підставі судового рішення та здійснення у зв`язку з цим подальшої державної реєстрації такого права);
- первинна реєстрація права власності на спірний об`єкт здійснена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та було чинно на момент реєстрації, а тому наступні відчуження спірного об`єкта відбувалися відповідно до укладених правочинів;
- орган, в інтересах якого звернувся зі даним позовом прокурор - Дніпровську міську раду було залучено, як третю особу, до розгляду цивільної справи № 175/4977/16-ц у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області, що підтверджується відповіддю Дніпровської міської ради на запит прокурора;
- звернення прокурора через сім років після обізнаності про спірний об`єкт не може бути «своєчасним». Даний позов прокурором подано з порушенням п.5.2 Наказу Генерального прокурора від 21.08.2020 № 389 «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді»;
- невжиття прокурором заходів представництва інтересів держави по спірному об`єкту з 03.03.2017 року, з моменту залучення прокурора у справу № 175/4977/16-ц, та з моменту опрацювання запитів у 2017 році, на думку добросовісного розсудливого спостерігача свідчить про відсутність законних підстав для вжиття представницьких повноважень;
- прокурор у позові зазначає, що з інформації Дніпровської міської ради №7/11-1669 від 11.08.2023 вбачається, що самочинна забудова здійснена на земельній ділянці площею 3389,4 кв.м., яка розташована по Донецькому шосе, 3А у м. Дніпрі, не була надана для цієї мети;
- відповідачем було подано звернення до Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому посилаючись на акт обстеження земельної ділянки Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради №25/07/2023-Н від 25.07.2023, просило надати інформацію чи законно здійснюється державний контроль за використанням та охороною земель Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради;
- Головним управлінням держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідачу відповідь від 15.03.2024 № ПІ-28/0-38/0/63-24, згідно якої зазначено, що Дніпровська міська рада незаконно здійснює заходи державного контролю за використанням та охороною земель. Отже, акт обстеження земельної ділянки Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради №25/07/2023-Н від 25.07.2023 є неналежним та недопустимим доказом у даній справі;
- прокурор звертаючись із вимогою усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою площею 3389,4 кв.м., фактичних меж такої земельної ділянки з її точними координатами, точним розташуванням і точним розміром прокурором не доведено, що унеможливлює висновок про самовільне зайняття конкретної земельної ділянки або її частини (аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 21 січня 2019 року у справі № 910/22093/17).
6. Рух справи в суді апеляційної інстанції
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.05.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/265/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/265/24.
10.05.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 16.05.2024 відкрито апеляційне провадження та розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24, призначено у судовому засіданні на 11.09.2024 об 11:20 год.
Ухвалою суду від 11.09.2024 розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24 у судовому засіданні відкладено на 11.12.2024 об 11:00 год. 11.12.2024 у справі 904/265/24 ухвалою суду від 11.12.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 08.01.2025 на 11:40 год.
10.12.2024 до Центрального апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 407287208 від 09.12.2024, що додатково підтверджує актуальну інформацію про власника - ТОВ "Укртранссервіс Дніпро".
07.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс Дніпро» надійшла заява, в якій відповідач просить приєднати до матеріалів справи № 904/265/24 та врахувати при перегляді справи № 904/265/24 у апеляційному порядку доказ - акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Девелопмент трейдінг Дніпро" від 06.01.2024; відмовити повністю у задоволенні апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури, поданої на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024р. по справі № 904/265/24.
На обґрунтування заяви відповідач вказує, що 06.01.2025 між ТОВ "Укртранссервіс Дніпро" та ТОВ "Девелопмент трейдінг Дніпро" було укладено акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Девелопмент трейдінг Дніпро" (копія акту додається).
Відповідно до п. 1 вищезазначеного акту ТОВ "Укртранссервіс Дніпро" передає, а ТОВ "Девелопмент трейдінг Дніпро" приймає у зв`язку із внесенням до статутного капіталу ТОВ "Девелопмент трейдінг Дніпро" за рахунок майнового внеску ТОВ "Укртранссервіс Дніпро" майновий комплекс: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1175873012101; опис об`кта - А-1 - торгівельний павільйон, площею 466,0 кв. м, Б-1 - мийка, площею 153,4 кв. м, № 1 - ворота, № 2 - огорожа, І - замощення, площею 1400,0 кв. м, ІІ - замощення, площею 992,0кв. м, ІІІ - замощення, площею 378,0 кв. м; адреса: м.Дніпро, Донецьке шосе, буд. 3А, який належить ТОВ "Укртранссервіс Дніпро" на праві приватної власності.
Зазначений акт засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондаренко Р.О. 06.01.2025, зареєстровано у реєстрі за № 9, 10.
Посилаючись на правові висновки Верховного Суду у справі № 755/3782/17, від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 21.09.2022 у справі № 461/3490/18, заявник зазначає, що станом на 06.01.2025 ТОВ "Укртранссервіс Дніпро" не є належним відповідачем по справі, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 08.01.2025 зупинено апеляційне провадження та розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21.
Ухвалою суду від 16.02.2026 поновлено апеляційне провадження та розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24 призначено у судовому засіданні на 17.06.2026 об 10:00 год.
15.06.2026 від Дніпровської міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 17.06.2026, через зайнятість повноваженого представника у судовому засіданні в Дніпропетровському адміністративному окружному суді у справі №160/239/19.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2026 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейдінг Дніпро" до участі у справі №904/265/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 
Зобов`язано позивача у строк не пізніше двох днів з дня прийняття даної ухвали суду направити третій особі копії позовної заяви з додатками, докази такого направлення надати до суду.
Зобов`язано апелянта у строк не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали суду направити третій особі копію апеляційної скарги з додатками, докази такого направлення надати до суду. 
Запропоновано третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейдінг Дніпро" в п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати суду письмові пояснення по справі.
Розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24, відкладено до 08.07.2026 о 12:20 год.
08.07.2026 Дніпровська міська рада, ТОВ Укртранссервіс Дніпро», ТОВ "Девелопмент Трейдінг Дніпро" наданим процесуальним правом не скористались та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників. Про день і час розгляду справи всі учасники провадження у справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності зазначених учасників справи.
У судовому засіданні 08.07.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
7. Встановлені судом обставини справи
Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) №12023046630000352 від 09.05.2023 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме за фактом самовільного заволодіння земельною ділянкою комунальної власності - автопаркувальним майданчиком у м. Дніпро по Донецькому шосе біля будинку 7.
Під час досудового розслідування встановлено, що на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі №175/4977/16-ц, державним реєстратором КП «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області Лубом Д.Г., 15.02.2017 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на майновий комплекс загальною площею 1510 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: Літери А-1 торговельного павільйону, площею 500 кв.м., об`єм 1300 куб.м., висота 2,6 кв.м.; Літери Б-1 - мийка площею 165 кв.м., об`єм 510 куб.м., висота 3,0 м.; №1 - Ворота металеві площею 12,0 п.м.; №2 - огорожа з. бетоні плити площею 159,0 п.м.; І - замощення площею 845,0 кв.м.
Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1175873012101.
Опрацюванням заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі №175/4977/16-ц, а також матеріалів судової справи за позовом ОСОБА_1 прокуратурою встановлено наступне.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Камелія» (далі - ПП «Камелія»), треті особи: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Дніпровська міська рада про розірвання договору.
Згідно рішення суду, між ОСОБА_1 та ПП «Камелія» 01.09.2016 укладено Інвестиційний договір №1, відповідно до умов якого ПП «Камелія», як інвестор, здійснює фінансування будівництва майнових комплексів, один із яких, зокрема розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_1 відповідний комплекс збудовано за власні кошти у той же час, ПП «Камелія» ухилилось від виконання договору та витрати ОСОБА_1 не відшкодувало.
Як наслідок, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано за останнім право власності на майновий комплекс.
Згідно з долученого до позовної заяви ОСОБА_1 . Договору №366 АП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 07.06.2016, укладений між КП «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпропетровської міської ради (Балансоутримувач) та ПП «Камелія» (Агент), Балансоутримувачем передано Агенту у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , площею 345 кв.м. на 30 машино-місць.
Згідно умов п.п. 2.2.1 зазначеного Договору, Агент зобов`язується використовувати майданчик для паркування транспортних засобів за призначенням та ефективно.
У подальшому, 14.02.2017 представником ПП «Камелія» до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області подано заяву про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої 24.03.2017 позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Камелія», треті особи: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Дніпровська міська рада про розірвання договору залишено без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 також просив своєю заявою від 23.03.2017 залишити позовну заяву без розгляду.
У той же час, на підставі договорів купівлі-продажу, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , серія та номер: 276 та 277 від 18.02.2017, зареєстровані приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., вищезазначений майновий комплекс відчужено на користь ОСОБА_2 рівними частинами.
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.03.2017 укладено договори купівлі- продажу частин указаного майнового комплексу, серія та номер: 1893 та 1890, зареєстровані приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.
У подальшому ОСОБА_3 вищезгаданий майновий комплекс, на підстав акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.05.2021 та протоколу №25/05/21 загальних зборів учасників ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО», внесено до статутного капіталу ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО».
Між іншим, на підставі акту складеного ФОП Пазій О.Л. від 17.05.2021, приватним нотаріусом Щетіловою О.В. Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області внесено зміни від 04.06.2021 до об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, та збільшено його площу, зокрема: торговельний павільйон літ. «А-1» загальною площею 466 кв.м. (площею забудови 500 кв.м.); мийка літ. «Б-1» загальною площею 153,4 кв.м. (площею забудови 165 кв.м.); ворота «№1» площею 12 п.м.; горожа «№2» площа 631,4 п.м.; замощення «І» площею 1400 кв.м.; замощення «ІІ» площею 992 кв.м.; замощення «ІІІ» площею 378 кв.м.
Під час досудового розслідування кримінального провадження №12023046630000352 від 09.05.2023, за ч. 1 ст. 197-1 КК України встановлено, що згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради по суб`єктам господарювання ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» та ОСОБА_1 дозвільна документація та документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який розташований за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 3А не реєструвалась.
Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської ради встановлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста адреса - Донецьке шосе, 3А офіційно жодному об`єкту не надавалась.
Відповідно до даних інформаційної бази містобудівного кадастру будівельний паспорт забудови земельної ділянки або містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці за адресою: Донецьке шосе, 3А управлінням не надавались.
Згідно з інформації Дніпровської міської ради встановлено, що у Муніципальній земельній інформаційній системі, реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською та фізичними або юридичними особами, у тому числі з ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО», за адресою: шосе Донецьке, 3А, м. Дніпро, відсутні.
Відповідно до інформації наданої КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності за адресою: м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, 3А не проводилась.
Опрацюванням супутникових знімків надвисокої просторової розрізненності вказаної земельної ділянки за період часу з 2017 року по 2022 рік встановлено, що на земельна ділянка станом на 10.10.2017 де мав би знаходитись спірний майновий комплекс фактично вільна від забудови.
Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження вищезазначеної земельної ділянки та за результатами якого складено відповідний акт №25/07/2023-Н від 25.07.2023.
Зокрема під час обстеження інспектором встановлено відсутність спірного майнового комплексу.
В районі розміщення І-замощення та ІІ-замощення знаходиться земельна ділянка, по периметру огороджена парканом, яка фактично поділена парканом з металевого дроту на дві ділянки. На земельних ділянках розташовані автостоянка (в районі І-замощення) та автосалон (в районі ІІ-замощення). На кожній ділянці знаходяться металеві будиночки розміром близько 3х5 м., які використовуються: один як сторожка для охоронника, другий - для торгівлі автомобілями, які були у використанні. Площа автостоянки - близька 1540 кв.м., автосалону – близько 890 кв.м. Поверхня земельних ділянок відсипана шлаком.
У районі розміщення ІІІ-замощення, впритул до земельної ділянки, на якій розташований автосалон, в районі будинку 7Б по вул. Донецьке шосе знаходиться земельна ділянка, яка являє собою «карман» на автомобільній дорозі, заасфальтована, розмічена під автомобільну стоянку на 29 місць для паркування. На кожному місці для паркування встановлений металевий паркувальний бар`єр. На земельній ділянці з краю, який ближчий до річки Дніпро, розташовані баки для сміття. Площа земельних ділянки складає приблизно 350 кв.м. (70х5 м.).
Окрім того, під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що згідно інформації ГУ ДПС У Дніпропетровській області №21322/5/0436-04-02-11 від 08.06.2023 договори оренди землі укладені між ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» та Дніпровською міською радою не обліковуються.
За даними інформаційних систем податкових органів ДПС України ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» податкові декларації з плати за землю на 2019-2023 роки не надавалися, земельний податок та/або орендна плата не нараховувались та не сплачувались.
Враховуючи вищевикладене, прокурор вказує, що вказана реєстрація права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості є незаконною та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з розглядуваними позовними вимогами.
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, надавши правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, апеляційний господарський суд зазначає таке. 
Щодо наявності підстав представництва органами прокуратури інтересів держави у цій справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень.
Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.
На прокуратуру покладаються такі функції: зокрема, у випадках, визначених Законом, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом, та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).
Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У відповідності до частини 4 цієї статті, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Як було встановлено, звернення прокурора з позовом у цьому випадку зумовлено тим, що внаслідок незаконних дій щодо самочинного будівництва, а також щодо реєстрації права власності Дніпровська міська територіальна громада позбавлена можливості використовувати земельну ділянку під об`єктом самочинного будівництва.
Згідно позиції сталої та послідовної судової практики самочинне будівництво є порушенням установлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки.
Отже, сам факт проведення самочинного будівництва порушує права територіальної громади міста Дніпра, представником якої відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є Дніпровська міська рада.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Факт неналежного здійснення уповноваженим органом наданих повноважень щодо вжиття відповідних заходів, підтверджується листуванням органів прокуратури із зазначеним органом.
Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра неодноразово скеровувались листи у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (№04/52-8300вих-23 від 17.10.2023, №04/52-4713вих-23 від 15.06.2023, №04/52-10657вих-23 від 27.12.2023) на адресу Дніпровської міської ради, в яких повідомлялось про встановлені факти порушення законодавства при реєстрації права власності та самовільному зайнятті земельної ділянки за адресою: Донецьке шосе, 3А у м. Дніпрі, шляхом проведення державної реєстрації речових прав, а також безпідставне набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1175873012101), що є самочинним будівництво на підставі документів, які відповідними органами місцевого самоврядування не видавалися.
Однак, органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження - Дніпровської міської ради, заходів щодо захисту та поновлення прав територіальної громади на спірну земельну ділянку не вжито, що підтверджується листом Дніпровської міської ради № 7/11-1669 від 11.08.2023, та свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з даним позовом. У той же час відповіді на запити №04/52-8300вих-23 від 17.10.2023 та №04/52-10657вих-23 від 27.12.2023 на адресу прокуратури до тепер не надійшли.
Таким чином, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку.
Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Дніпровської міської ради.
Предметом спору є вимоги прокурора до відповідача про зобов`язання останнього усунути перешкоди у праві користування земельною ділянкою, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та припинення права володіння спірним майном.
Справа № 904/265/24 зупинялася до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/2388/21 і висновки, викладені у постанові від 17.12.2025 у вказаній справі колегія суддів враховує на підставі частини четвертої статті 300 ГПК України.
Так, у постанові від 17.12.2025 у справі № 908/2388/21, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на таке.
Власник земельної ділянки, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини другої статті 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Негаторний позов пред`являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном.
Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпоряджання річчю.
Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном.
Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.
Звернення з негаторним позовом спрямоване на відновлення суб`єкта речового права у попередньому стані. Вимоги за негаторним позовом полягають в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом. Негаторний позов може бути пред`явлений впродовж всього строку тривання відповідного порушення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).
Вимога про знесення майна, яке власник земельної ділянки вважає самочинним будівництвом, є різновидом негаторного позову власника земельної ділянки з усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою.
Статтею 376 ЦК України регламентовано правовий режим самочинного будівництва. Частиною другою статті 212 ЗК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з боку суб`єктів, які створюють такі перешкоди.
Враховуючи негаторний характер позову власника земельної ділянки, обов`язок з приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, покладається на особу, яка чинить такі перешкоди на момент звернення власника земельної ділянки з позовом до суду.
Отже, відповідачем за вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва має бути особа, яка чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою (останній набувач).
Слід з-поміж іншого зауважити, що процесуальний статус останнього набувача прав на об`єкт самочинного будівництва як відповідача надає такій особі можливість використовувати всі передбачені процесуальним законом засоби для захисту своїх прав та інтересів. Також суд під час розгляду справи зможе оцінити добросовісність відповідача та пропорційність застосовуваних до нього засобів.
Останній набувач не позбавлений можливості звернутися з вимогою про відшкодування збитків до особи, в якої придбав об`єкт самочинного будівництва.
Належним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, є вимога про знесення об`єкта самочинного будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України. Зазначений спосіб захисту відповідає характеру правопорушення, є таким, що встановлений законом, реально захищає та відновлює права та інтереси позивача.
Апеляційний господарський суд, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, встановив, що відповідач набув право власності на нерухоме майно - майновий комплекс: торговельний павільйон, площею 466 кв.м., Б-1 - мийка, площею 153,4 кв.м., №1 - ворота, №2 - огорожа, І - замощення, площею 1400 кв.м., II - замощення, площею 992 кв.м., III - замощення, площею 378 кв.м. за адресою: Донецьке шосе, буд. 3А у м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1175873012101, номер запису про право власності - 42335873) на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.05.2021, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» прийнято у ОСОБА_3 як внесок до статутного капіталу нерухоме майно - майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 . 
У свою чергу, ОСОБА_3 набув право власності на нерухоме майно на підставі договорів купівлі- продажу частин вказаного майнового комплексу від 29.05.2021, укладених з ОСОБА_2 , серія та номер: 1893 та 1890, зареєстровані приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. 
За ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на вищезазначений майновий комплекс на підставі договорів купівлі-продажу, серія та номер: 276 та 277 від 18.02.2017, укладених з особою, ОСОБА_1 , право власності якої було зареєстровано 15.02.2017 державним реєстратором КП «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області Лубом Д.Г., на підставі рішення Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 у справі №175/4977/16-ц (провадження 2/175/2054/16).
Крім цього, апеляційний господарський суд, дослідивши додатково подані сторонами докази, встановив, що після ухвалення рішення Господарським судом Дніпропетровської області у цій справ № 904/265/24 право власності на спірний майновий комплекс неодноразово змінювалося.
Так, із поданої прокурором інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №407287208 від 09.12.2024 вбачається, що після розірвання договору купівлі-продажу від 16.04.2024 право власності на спірний об`єкт було зареєстровано за ТОВ «Укртранссервіс Дніпро».
Разом із тим, відповідачем до суду апеляційної інстанції подано нотаріально посвідчений акт приймання-передачі нерухомого майна від 06.01.2025, відповідно до якого спірний майновий комплекс передано до статутного капіталу ТОВ «Девелопмент трейдінг Дніпро».
Колегія суддів враховує, що зазначений доказ виник після ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому об`єктивно не міг бути поданий під час розгляду справи місцевим господарським судом.
Згідно з частинами першою та третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Додаткові докази приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо особа доведе неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від неї не залежали.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).
У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення щодо суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
За усталеним висновком Верховного Суду, звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 9.61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22, пункт 103 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 907/825/22, пункт 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).
У справі № 904/265/24, яка розглядається, з урахуванням викладеного вище висновку, належним відповідачем за вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва є ТОВ «Девелопмент трейдінг Дніпро».
Водночас встановлення цієї обставини не наділяє суд апеляційної інстанції повноваженнями здійснити заміну відповідача чи залучити до участі у справі нового власника спірного майна. За змістом статті 48 Господарського процесуального кодексу України така процесуальна дія можлива виключно судом першої інстанції у порядку та строки, визначені законом.
За таких обставин, на момент ухвалення постанови суду апеляційної інстанції ТОВ «Укртранссервіс Дніпро» вже не є належним відповідачем у спірних матеріальних правовідносинах, оскільки не є власником об`єкта нерухомого майна, знесення якого є предметом заявлених вимог, а також не є особою, яка чинить перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що заявлені прокурором вимоги не можуть бути задоволені щодо ТОВ «Укртранссервіс Дніпро», оскільки вони фактично звернені до особи, яка на час вирішення спору судом апеляційної інстанції не є належним відповідачем.
У свою чергу, оскільки інші позовні вимоги, зокрема щодо припинення володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» (ЄДРПОУ 01822) нерухомим майном шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 1175873012101 засновані на обставинах самочинного будівництва, які мають розглядатися у межах позову, заявленого до належного відповідача (останнього набувача), колегія суддів також вважає, що у позові необхідно відмовити в цій частині.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури, відтак рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 підлягає скасуванню з мотивів, наведених у цій постанові, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.12.2025 у справі №908/2388/21, з ухваленням нового рішення, яким у позові слід відмовити.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягають покладенню на скаржника.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі 904/265/24 – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена: 22.07.2026.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін