ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 року | справа № 380/11344/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ( 58002, м. Чернівці, вул. Центральна, 3, ЄДРПОУ 40329345 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - 

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 , в тому числі нарахованої індексації та доплат, під час її перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі № 380/21785/24; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01.02.2022, з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025, з 01.03.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі нарахованої індексації, встановленої Постановою № 185, Постановою № 209, Постановою № 236, та доплат, без обмеження максимальним розміром.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ( далі – позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що відповідачем було вчинено протиправні дії, що полягають у обмеженні максимальним розміром його пенсії з 01.02.2022, з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025, з 01.03.2026. Вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду.
Ухвалою судді від 5 червня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ( далі – відповідач ) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому з наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та вимогами не погоджується повністю. Зазначає про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі № 380/21785/24, яке набрало законної сили 06.11.2025, у грудні 2025 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.02.2022. Крім того, пенсію проіндексовано з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025 та 01.03.2026 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185, № 209 та № 236. Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, відповідач зазначає, що статтею 2 Закону України № 3668-VI встановлювалося відповідне обмеження для пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 2262-XII. Водночас положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII щодо такого обмеження були визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016. При цьому Закон № 3668-VI не був предметом розгляду у зазначеній справі, а тому висновки цього рішення безпосередньо на його положення не поширювалися. Разом з тим Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 визнано неконституційними приписи статті 2 Закону № 3668-VI у частині їх поширення на Закон № 2262-XII. Вказані положення втратили чинність з 12.04.2023. Отже, з цієї дати законодавчі підстави для обмеження максимальним розміром пенсій осіб, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, відсутні. З огляду на наведене, Головне управління вважає, що перерахунок та виплата пенсії позивачу здійснювалися відповідно до законодавства, чинного на момент проведення відповідних дій, а протиправна бездіяльність чи дії органу Пенсійного фонду відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі № 380/21785/24 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01.02.2022 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.07.2024 № 11/20552-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.07.2024 № 11/20552-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з урахуванням виплачених сум; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01.02.2023 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.09.2024 № 11/21141-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.09.2024 № 11/21141-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання інформації про перерахунки пенсії позивача з 1.02.2022, з 1.02.2023, з 1.03.2024, з 1.03.2025, з 1.03.2026.
Листом від 12.02.2026 № 2400-1702-8/5977 відповідач повідомив, що у грудні 2025 року здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 та долучило відповідні протоколи перерахунку пенсії позивача.
На виконання приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» від 25.02.2026 №236 відповідач провів індексацію пенсії позивача ( підстава перерахунку індексація з 03.2026), з 01.03.2026 , за результатами якого розмір пенсії (з надбавками) становить – 41 997,89 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії – 25 950,00 грн.
Позивач вважає такі дії протиправними, відтак звернувся із вказаним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон № 2262-XII) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі.
Стаття 10 Закону № 2262-XII передбачає, що призначення і виплата пенсій, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, у вказаному рішенні Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Згідно з пунктами 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 у справі про порядок виконання рішень Конституційного Суду України обов`язок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України, яка має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів. Це виключає можливість органу державної влади, у тому числі парламенту, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб відтворювати положення правових актів, визнаних Конституційним Судом України неконституційними, крім випадків, коли положення Конституції України, через невідповідність яким певний акт (його окремі положення) було визнано неконституційним, у подальшому змінені в порядку, передбаченому розділом XIII Основного Закону України.
Конституційний Суд України в пункті 7 рішення № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року вже висловив правову позицію, згідно з якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй».
З огляду на те, що положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII визнано Конституційним Судом України неконституційним, воно втратило чинність з дня ухвалення такого рішення, а саме з 20.12.2016, тому внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті зміни є нереалізованими, оскільки частина 7 статті 43, після рішення Конституційного Суду України, у Законі № 2262-XII відсутня. Крім цього, вказані зміни, по своїй суті є повторним запровадженням правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому ці зміни, не створюють підстав для обмеження пенсії максимальним розміром.
Крім того, суд вважає, що обмеження пенсії військовослужбовців (інших осіб) максимальним розміром, на підставі норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є неправильним, оскільки цей закон є загальним, водночас спеціальним законодавчим актом, який визначає порядок, умови та норми пенсійного забезпечення військовослужбовців є Закон № 2262-XII, у якому норми щодо обмеження пенсії максимальним розміром відсутні, оскільки визнані неконституційними.
З аналізу викладеного вище, суд приходить до висновку про те, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що дії відповідача, які полягають у обмеженні позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними.
В той же час, враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром.
Враховуючи наведене суд доходить висновку, що відповідачем було протиправно обмежено максимальний розмір пенсії позивача з 1.02.2022, з 1.02.2023, з 1.03.2024, з 1.03.2025, з 1.03.2026.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками розгляду цієї справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ( 58002, м. Чернівці, вул. Центральна, 3, ЄДРПОУ 40329345 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 , в тому числі нарахованої індексації та доплат, під час її перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі № 380/21785/24.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01.02.2022, з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025, з 01.03.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі нарахованої індексації, встановленої Постановою № 185, Постановою № 209, Постановою № 236, та доплат, без обмеження максимальним розміром.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Брильовський Роман Михайлович