Справа № 185/7492/25
Провадження № 2/185/10886/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

20 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Мотуза Олександра Володимировича звернувся з позовом до Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Позивач посилається на те, що під час служби у Восьмому воєнізованому гірничорятувальному загоні з ним стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-1 від 05 лютого 2014 року. Зазначеним актом встановлено, що підприємством, де стався нещасний випадок, є виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Дніпровське» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».

Довідкою МСЕК від 15 січня 2015 року позивачу встановлено 35 відсотків втрати професійної працездатності на підставі акту про нещасний випадок № 1 від 05 лютого 2014 року.
В подальшому довідкою МСЕК від 05 грудня 2019 року позивачу повторно безстроково визначено 50 відсотків втрати професійної працездатності через травму на підставі акту про нещасний випадок № 1 від 05 лютого 2014 року.

Позивач просить стягнути солідарно з Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 300 000 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін позовні вимоги не визнає, посилаючись на недоведеність факту спричинення позивачу моральної шкоди, а також відсутність вини роботодавця у нещасному випадку, який стався з позивачем.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» також не визнає позовні вимоги, зазначає, що основною причиною нещасного випадку з ОСОБА_1 є дія джерела підвищеної небезпеки внаслідок грубого порушення нормативних актів з охорони праці потерпілим. Крім того в матеріалах справи відсутній експертний висновок щодо розміру завданої позивачу моральної шкоди. 

Згідно із записами у трудовій книжці, ОСОБА_1 у період з 22 червня 1987 року по 24 березня 2014 року працював у 49-му воєнізованому гірничорятувальному загоні (найменування змінено на Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін).

31 січня 2014 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-1 від 05 лютого 2014 року №1, затвердженим директором виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

На момент нещасного випадку позивач був працівником Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби. 

Нещасний випадок з позивачем стався під час виконання службових обов`язків на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля».

За змістом акту форми Н-1 ОСОБА_1 під час профілактичного обстеження збірного штреку наступив на неприбитий трап, упав та вдарився потилицею об дерев`яну шпалу, отримавши тілесні ушкодження. Після нещасного випадку негайно було приведено трапи в безпечний стан (прибито дошку трапа).

Основною причиною нещасного випадку в акті зазначено порушення вимог посадової інструкції заступником начальника дільниці та самим потерпілим. 

Довідкою МСЕК серії 12ААА № 002678 від 15 січня 2015 року ОСОБА_1 встановлено первинно 35 відсотків втрати професійної працездатності за виробничою травмою від 31 січня 2014 року.

В подальшому довідкою МСЕК серії 12ААА № 077563 від 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 встановлено повторно безстроково 50 відсотків втрати професійної працездатності за виробничою травмою від 31 січня 2014 року.

Надані позивачем докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування і допустимими, оскільки одержані в порядку, встановленому законом.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва за виробничою травмою від 31 січня 2014 року (довідка МСЕК від 15 січня 2015 року). 

Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно наведених положень закону підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди є наявність факту порушення його прав. Сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника. Натомість у разі ушкодження здоров`я внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці наявність порушення роботодавцем прав працівника є очевидною.

Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Позивач перебував у трудових правовідносинах з Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном, при цьому нещасний випадок з позивачем стався під час виконання службових обов`язків на території виробничого структурного підрозділу ДТЕК Павлоградвугілля, а саме внаслідок неналежного стану трапу ходового відділення по 5029 збірному штреку позивач упав та отримав тілесні ушкодження, які призвели до втрати працездатності. 

Отже неналежний технічний стан обладнання збірного штреку створював підвищену небезпеку для працівників, тобто був джерелом підвищеної небезпеки у розумінні статті 1187 Цивільного кодексу України. 
Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу травмуванням під час виконання трудових обов`язків.

При цьому цивільно-правова відповідальність щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, має бути покладена саме на підприємство, яке не забезпечило належного стану обладнання і на території якого був травмований позивач. 

Підстави для покладення солідарного обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди на Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін відсутні, оскільки це підприємство не було власником джерела підвищеної небезпеки (обладнання).

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», позивачу було встановлено 50 відсотків втрати професійної працездатності, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24, обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Отже суд при розгляді цивільної справи не уповноважений вирішувати питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначати це в резолютивній частині рішення.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі (мінімальний розмір – 968 грн 96 коп). 
Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 100 000 (сто тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
-Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін, 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Дніпровська, будинок 597, ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,
-Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, 76, ЄДРПОУ 00178353.

Суддя У.М. Болдирєва