Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
м. Вінниця
08 липня 2026 р.  Справа № 120/17536/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Крапівницької Н.Л., 
розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: 
ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, 
Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення ГУПФ у Чернівецькій області №025450013987 від 29.08.2025 року про відмову у виплаті позивачу 10 місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачам строк на подання відзиву на позов.
Від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позов, в якому представник заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги позивачу становить 26 років 10 місяців 17 днів, що не дає права на призначення грошової допомоги.
Вказав, що Переліком №909 передбачені заклади, зокрема, закладів і установ освіти для призначення пенсії за вислугу років. При цьому слід зазначити, що до спеціального стажу Позивача не було зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 04.06.2002 по 31.08.2005 на посаді керуючого справами виконкому в Браїлівській селищній раді, оскільки не входить до даного переліку для призначення грошової допомоги.
Враховуючи вищевикладене, страховий стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності, на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788 Позивача, який дає право на виплату грошової допомоги згідно пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, на дату досягнення пенсійного віку становить 26 років 10 місяців 17 днів.
На думку представника відповідача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було прийнято рішення від 29.08.2025 №025450013987 про відмову Позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю на дату досягнення пенсійного віку необхідного спеціального страхового стажу 30 років.
У встановлений судом строк від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позов, в якому управління просило відмовити в задоволенні позову. Представник вказав, що 21.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення допризначення пенсії, а саме, призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- ІV (далі – Закон №1058).
Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи відповідачем встановлено, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги позивача становить 26 років 10 місяців 17 днів, що не дає права на призначення грошової допомоги.
Одночасно зауважив, що Переліком №909 передбачені заклади, зокрема закладів і установ освіти для призначення пенсії за вислугу років. При цьому, слід зазначити, що до спеціального стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 04.06.2002 по 31.08.2005 на посаді керуючого справами виконкому в Браїлівській селищній раді, не входить до даного переліку призначення грошової допомоги.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, на думку відповідача, правових підстав для призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 немає у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. 
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.
21.08.2025 року позивач звернувся з заявою про призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. За принципом екстериторіальності вищезазначена Заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.08.2025 року № 025450013987 позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мотивуючи рішення наявністю у позивача страхового стажу на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років - 26 років 10 місяців 17 днів замість необхідних 30 років. 
Та додатково вказано, що Переліком №909 передбачені заклади, зокрема, закладів і установ освіти для призначення пенсії за вислугу років. При цьому до спеціального стажу не зараховано період роботи позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 04.06.2002 по 31.08.2005 на посаді керуючого справами виконкому в Браїлівській селищній раді, не входить до даного переліку призначення грошової допомоги.
Водночас, позивач вважає таке рішення протиправним і просить його скасувати, та зобов`язати відповідача прийняти рішення про виплату позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до періодів у розрахунку: 15.08.1984 - 25.07.1988, 08.08.1988 - 03.06.2002, 01.09.2005 - 01.01.2025) 37 років, 1 місяць, 9 днів, які відображені в трудовій книжці позивачки.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно п. 7-1Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Згідно пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.
Аналізуючи наведені норми права, суд вказує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Як слідує з оскаржуваного рішення, спеціальний стаж позивача становить 26 років 10 місяців 17 днів, при необхідних 30 років.
Водночас, як слідує із записів трудової книжки позивача, позивач в період з 15.08.1984 по 25.07.1988 працювала на посаді вчителя молодших класів в Степанівській середній школі, в період з 08.08.1988 по 03.06.2002 в Жмеринському районному будинку піонерів ( з 27.08.1995 призначена т.в.о директора цього будинку), і період з 01.09.2005 по 01.01.2025 включно працювала в Жмеринському районному будинку творчості та школярів (з подальшим перейменуванням). 
Тобто, з наведеного слідує, що загалом період роботи позивача на займаних посадах становить більше 36 років.
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в своєму рішенні не конкретизувало період роботи на посадах, що відноситься до спеціального стажу, обмежившись лише тим, що стаж для визначення права на призначення грошової допомоги становить 26 років 10 місяців 17 днів.
Таким чином, зі змісту оскаржуваного рішення неможливо встановити, які саме періоди роботи позивача були зараховані відповідачем до спеціального стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а які – не були враховані та з яких підстав.
Відповідач обмежився лише зазначенням загальної тривалості спеціального стажу – 26 років 10 місяців 17 днів, не навівши розрахунку такого стажу, не конкретизувавши періоди роботи, які були включені до нього, а також не зазначивши періоди, які виключено з розрахунку, та правові підстави такого виключення.
Натомість, в оскаржуваному рішенні відповідачем вказано, що до спеціального стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 04.06.2002 по 31.08.2005 на посаді керуючого справами виконкому в Браїлівській селищній раді, не входить до даного переліку призначення грошової допомоги, однак такий період не є спірним в межах даного спору, оскільки позивач просить вирішити питання щодо періодів роботи з 15.08.1984 - 25.07.1988, 08.08.1988 - 03.06.2002, 01.09.2005 - 01.01.2025.
Такий спосіб обґрунтування рішення не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не дає можливості встановити фактичні та правові підстави, з яких відповідач дійшов висновку про наявність у позивача лише 26 років 10 місяців 17 днів спеціального стажу.
У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.08.2025 №025450013987 та наявність підстав для його скасування.
Також позивач просить зобов`язати ГУПФ у Вінницькій області прийняти рішення про виплату позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зарахування до спеціального стажу роботи позивачки, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до періодів у розрахунку: 15.08.1984 - 25.07.1988, 08.08.1988 - 03.06.2002, 01.09.2005 - 01.01.2025) 37 років, 1 місяць, 9 днів, які відображені в трудовій книжці позивача.
Суд зазначає, що відповідно до пунктів 4.2, 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, саме орган, що призначає пенсію, зобов`язаний перевірити подані документи, у разі необхідності витребувати додаткові відомості, здійснити всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх поданих документів, установити право особи на призначення пенсії та прийняти відповідне мотивоване рішення із зазначенням причин відмови.
Таким чином, саме до компетенції органу Пенсійного фонду України належить встановлення та обчислення спеціального стажу, визначення періодів роботи, які підлягають зарахуванню до такого стажу, та надання правової оцінки поданим документам. Суд не наділений повноваженнями здійснювати первинне обчислення спеціального стажу замість суб`єкта владних повноважень або підміняти його дискреційні повноваження щодо оцінки поданих документів
З огляду на те, що оскаржуване рішення не містить розрахунку спеціального стажу позивача, не конкретизує періоди роботи, які були враховані чи не враховані при визначенні права на призначення грошової допомоги, та не містить належного обґрунтування висновку про наявність у позивача лише 26 років 10 місяців 17 днів спеціального стажу, суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку та вирішити питання щодо наявності у позивача права на спірну виплату по суті. За таких обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права є визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування із одночасним зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача, здійснивши повний розрахунок спеціального стажу із зазначенням усіх врахованих і неврахованих періодів роботи та правових підстав їх урахування або неврахування, після чого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Притім, суд також зауважує, що позивач помилково заявляє вимогу зобов`язального характеру до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу грошової допомоги, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.
Відтак, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов містив декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.
Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача підлягає сума у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №025450013987 від 29.08.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог, - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403)
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, код ЄДРПОУ 40329345)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя
Секретар: