Справа № 734/5294/25
Провадження № 3/734/128/26

ПОСТАНОВА
іменем України

14 липня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Бараненка С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань – Чумак Н.М.,
захисника – адвоката Зінченка П.С. (в режимі ВКЗ),
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець справу про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

30.11.2025 року 22:34:00 с. Кіпті, дорога М-01 97 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 11183 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, котрі не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк., чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні пояснив, що він не визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Йому пропонували поїхати до лікарні для проходження огляду, він погоджувався, потім під тиском відмовився. Він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, наркотичних засобів не вживає. Говорили повезуть до нарколога, там покаже, надішлють лист до військової частини, його пошлють в штурмовики, він це розцінював, як психологічний тиск, тому і відмовився від проходження огляду, бо пішли погрози в його сторону.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Зінченко П.С. в судовому засіданні пояснив, що відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було, а був тиск, який і спричинив таку реакцію його підзахисного. 
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника та дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами наявними в матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528212 від 30.11.2025 року, відеозаписом до нього та іншими матеріалами справи.
На відеозаписі до протоколу про адміністративне правопорушення наданому, як доказ, та зафіксованому на п/в 473243, чітко зафіксовано, що після того, як працівником поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та озвучено йому які ознаки наркотичного сп`яніння в нього виявлено під час спілкування з ним та огляду, ОСОБА_1 спочатку погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, але потім відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. При цьому на відеозаписі не зафіксовано, що працівники поліції здійснюють на нього будь-який тиск психологічний чи фізичний, погрожують йому, залякують, він з цього приводу жодним чином не висловлюється.
До даних доказів суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи і на час розгляду справи жодними іншими доказами по справі не спростовані.
Суд критично відноситься до невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні зазначеними вище доказами, до яких суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи. Така поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності направлена на покращення свого процесуального становища, так як він розуміє, яке адміністративне стягнення на нього може бути накладене за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і тому дає пояснення на свою користь. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як в матеріалах справи відсутні докази, що він на час скоєння адміністративного правопорушення виконував військові обов`язки і на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору.
Керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283-284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання – 3 (три) місяці.
Постанова в повному обсязі виготовлена 17 липня 2026 року.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО