Справа №591/9237/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О.М.
Номер провадження 33/816/1512/26 | Суддя-доповідач Колодяжний А. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., захисника Біленчука С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Біленчука Сергія Миколайовича на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 серпня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 серпня 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 23 липня 2026 року о 02:25 год у м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, 138 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за згодою водія транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду – 1,04 проміле, водій з результатом згоден, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Біленчук С.М. просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 серпня 2026 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги обгрунтовує тим, що працівники поліції допустили ряд порушень, що свідчить про недопустимість та неналежність доказів, на що суд уваги не звернув. Зокрема зазначає, що долучений до справи відеозапис не підтверджує наявність у його підзахисного об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, а ті, що зазначені поліцейським в акті огляду взагалі не озвучувалися його підзахисному. Окрім того, вважає, що протокол огляду складений з істотним порушенням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, оскільки був складений раніше акту огляду ОСОБА_1 та вручення йому роздруківки результату огляду на приладі Драгер. При цьому зазначає, що перед підписанням акту не було з`ясовано думку його підзахисного чи згоден він з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, який ОСОБА_1 підписав не читаючи, в тему пору доби. Зауважує, що працівник поліції не дотримався вимог інструкції з експлуатації пристрою Алкотест щодо використання нового стерильного та змінного мундштуку, який мав би надати гарантію, що такий не містить залишків алкоголю чи інших речовин. Вказує також на відсутність належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відсторонення від керування ним. Наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції вважає недопустимим доказом.
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником, який просив розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 . 
Вислухавши доводи захисника Біленчука С.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в статті 251 КУпАП.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, серед іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Обставини справи, які були встановлені судом першої інстанції, підтверджуються безпосередньо дослідженими суддею доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 7266711 від 23 липня 2026 року; роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту – 1,04 проміле, яка підписана останнім; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту; довідкою про отримання посвідчення водія; відеозаписами, долученими до матеріалів справи.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Аналізуючи доводи захисника Біленчука С.М. з приводу того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження цих обставин, апеляційний суд вважає їх непереконливими.
З відеозапису, здійсненого спочатку на відеореєстратор службового автомобіля, убачається рух патрульного автомобіля, назустріч якому в комендантську годину рухався інший транспортний засіб. Патрульний автомобіль здійснив розворот та почав переслідувати цей транспортний засіб, який зник з поля зору відеореєстратора патрульного автомобіля буквально на декілька секунд, проте знову появився в їх полі зору та здійснив зупинку, про що свідчить ввімкнення червоних стоп-сигналів, після. Надалі відео продовжується із нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано, що на місці водія знаходиться саме ОСОБА_1 , який в ході всього подальшого спілкування з працівниками поліції не заперечував, що керував ним. Пізніше, на питання поліцейського «звідки рухався», пояснив, що їхав від магазину «Аврора», повідомляв, що «мені треба відвезти колегу додому».
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 адекватно відповідав на всі запитання поліцейських, а його поведінка та координація рухів повністю відповідала обстановці, за якої відбувалося його спілкування з поліцейськими, що свідчить про відсутність очевидних ознак алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере.
За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I вказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).
Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають обґрунтовані підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
Більш того, з дослідженого судом відеозапису убачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції чітко повідомив йому про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкогольного з порожнини рота, у зв`язку з чим водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній погодився та пройшов його на місці зупинки з використанням приладу Драгер, результат огляду склав 1,04 проміле, з яким ОСОБА_1 без будь яких застережень погодився. При цьому, сам ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими прямо вказав, що напередодні вживав алкоголь. 
Певна некоректність зазначення ознак алкогольного сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння із зафіксованими на відеозаписі, на чому акцентує увагу сторона захисту, не є тими порушеннями, які б могли вплинути на прийняте судом рішення. 
Не є переконливими і доводи захисника про проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» з використанням мундштука, в якого була порушена цілісність упаковки, оскільки перед проходженням тесту одноразовий мундштук був розпакований та встановлений поліцейським на прилад «Драгер» у присутності ОСОБА_1 , безпосередньо перед проходженням тестування, що підтверджується відеозаписом з місця події, тобто ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер із встановленим стерильним мундштуком. При цьому, під час огляду у ОСОБА_1 не виникло жодних вагань чи зауважень з приводу правильності функціонування газоаналізатора та використання неналежного мундштука працівниками поліції під час його огляду. 
Вказаний відеозапис також дає підстави апеляційному суду стверджувати, що ОСОБА_1 всупереч доводів захисника повністю розумів ситуацію, в якій опинився, отриманий в ході проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу результат, з яким беззаперечно погодився, а також наслідки фіксації результатів огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, з матеріалів справи слідує, що саме після отримання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 серпня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Біленчука Сергія Миколайовича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя | А. О. Колодяжний