Справа № 947/6373/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП;
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та/або істотними порушеннями процедури притягнення до відповідальності;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення позивача до розшуку та зобов`язати відповідача невідкладно скасувати відповідні записи в інформаційних системах;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити відомості про накладений штраф із усіх облікових та електронних систем, у тому числі з додатку “Резерв+” та інших реєстрів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 
Позивач вважає постанову щодо притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, винесення постанови № 334 від 03.02.2026 року, незаконною, такою, що прийнята з порушенням вимог матеріального і процесуального права, без належних та допустимих доказів наявності складу адміністративного правопорушення, з неправильним застосуванням норм законодавства та з істотним порушенням встановленого законом порядку притягнення до відповідальності.
Крім того позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 через електронний додаток «Резерв+» протиправно відображено інформацію про оголошення його в розшук.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2026 року адміністративну справу №947/6373/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, передано за предметною юрисдикцією на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
13.03.2026 року матеріали справи №947/6373/26 надійшли до Одеського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №947/6373/26 передана на розгляд головуючому судді Єфіменку К.С.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення позивача до розшуку та зобов`язати відповідача невідкладно скасувати відповідні записи в інформаційних системах та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити відомості про накладений штраф із усіх облікових та електронних систем, у тому числі з додатку “Резерв+” та інших реєстрів.
В частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та/або істотними порушеннями процедури притягнення до відповідальності було відмовлено у відкритті провадження.
Апеляційною скаргою ОСОБА_1 не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року в частині відмови у відкритті провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції від 16.03.2026 року скасувати в частині відмови у відкритті провадження і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в повному об`ємі позовних вимог.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року у справі №947/6373/26 в частині відмови у відкритті провадження за позовними вимогами про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення – скасовано.
Справу №947/6373/26 в частині позовних вимог про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення направлено для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
12.05.2026 року адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.
Адміністративна справа №947/6373/26 передана на розгляд головуючому судді Єфіменко К.С.
Ухвалою суду від 13.05.2026 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та/або істотними порушеннями процедури притягнення до відповідальності.
Вирішено в подальшому справу розглядати за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП;
закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та/або істотними порушеннями процедури притягнення до відповідальності;
визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення позивача до розшуку та зобов`язати відповідача невідкладно скасувати відповідні записи в інформаційних системах;
зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити відомості про накладений штраф із усіх облікових та електронних систем, у тому числі з додатку “Резерв+” та інших реєстрів.
Від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджуються та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року та дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення позивача до розшуку є правомірними.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що відповідно до військово-облікового документа позивача №301220211455449100010 останній перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса.
02.02.2026 року о 15 год. 00 хв. в присутності позивача складено протокол № 334 за порушення вимог абзацу 8 ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.2 ст.9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», п.п.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року, № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені п.17 ч.1 ст.7 Закону України « Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: не надав відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Позивачу повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за справою №334 про вчинене адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП відбудеться о 11 год. 30 хв. «03» лютого 2026 р. за адресою: вул. Ак. Корольова, 9, каб. № 301.
Як встановлено судом згідно постанови №334 від 03.02.2026 року яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 із накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.
Відповідно до фабули вчиненого правопорушення, "02" лютого 2026 року від ОСОБА_1 надійшла письмова заява згідно змісту якої він визнає та не оспорює, що порушив абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку та згоден на притягнення її до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Крім того, в додатку «Резерв+» міститься інформація про розшук позивача, а саме зазначено: « ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся до Нацполіції для доставлення вас та складання протоколу про порушення правил військового обліку.».
Також вказано «В реєстрі Оберіг зафіксовано порушення військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.».
Позивач вважає постанову та дії відповідача протиправними та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( скорочене КУпАП ) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» прийнятого Верховного Радою України 09.05.2024 року ( скорочене ЗУ № 3696-IX ) до статті 210-1 КУпАП внесено зміни у вигляді додання частини третьою.
Так частиною третій статті 210-1 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Абзац другий частини першої статті 22 ЗУ ««Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У пункті 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560 наголошується, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно ч.1,2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол ( або постанову у випадку відсутності протоколу ) про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" N 36985/97 суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій може суб`єкт владних повноважень.
Аналогічну правову позицію визначив у Постанові від 31.01.2019 року Верховний суд у справі №760/10803/15-а зазначивши, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки в протилежному випадку презюмується, що вони є протиправними.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року; п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року).
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до положень ст.8, ст.62 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспаніі» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
У даному випадку у самої постанові відсутні відомості на яку саме дату і чи взагалі викликався ОСОБА_1 для проходження ВЛК для встановлення результатів медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку. Також відсутні докази і про направлення відповідного виклику за місцем проживання особи.
Враховуючи приписи ст. 77 КАС саме на відповідача покладено тягар надання доказів у підтвердження законності винесеного рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином під час розгляду справи судом визнається відсутність належних та допустимих доказів якими доводиться факт здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Крім того, згідно п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Частиною 3 статті 38 Закону № 2232-XII передбачено, що органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно п.56 Порядку № 1487, Національна поліція: за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
З огляду на наведені положення законодавства, суд робить висновок, що відомості про порушення призовником, військовозобов`язаним і резервістом правил військового обліку, зокрема шляхом розміщення інформації про розшук особи територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, можуть відображатися лише в тому випадку, коли до Реєстру стосовно відповідної особи введено дані про її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, а саме: дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП належним способом захисту прав позивача буде зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення позивачем правил військового обліку та виключити відомості про накладений штраф.
Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №334 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП.
Закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по обставинами викладеним у постанові №334 від 03.02.2026 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) правил військового обліку та виключити відомості про накладений штраф.
В задоволенні решти позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменко