Справа № 611/975/26
Провадження № 2/611/472/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі: 
головуючого - судді Коптєва Ю.А.,
за участю секретаря – Ведмідь І.В., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи – Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерства оборони України , про визнання батьківства,
 
в с т а н о в и в:
 
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи – Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерства оборони України , про визнання батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, просила внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. 
Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2026 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження
В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, На задоволенні позову наполягає.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась надала заяву про слухання справи без її участі , позовні вимоги визнала.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились , про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. 

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).
При реєстрації народження дитини відомості про батька були записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК Україні – зі слів матері.
Відносно сповіщення сім`ї № 161 Міністерства оборони України ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойових завдань з захисту територіальної цілісності України в районі населеного пункту Покровськ Донецької області , зник безвісті. (а.с.29).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є братом та сестрою , мають спільних батьків (а.с.20-21). 
Згідно із ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».
Відповідно до копії висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження ТОВ « Мама Папа» № 52648 від 01.04.2026 ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно учасниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженої матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,25%.
Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доведено позивачем відповідними висновком медичної експертизи.
Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком неповнолітньої – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21).
Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже позов про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що суд визнав батьком ОСОБА_3 неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до відповідного актового запису цивільного стану про народження дитини відомостей про батька.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 174, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223 ЦПК України, суд 
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи – Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерства оборони України, про визнання батьківства- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області, відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Дмитрівка Барвінківського району Харківської області .
Внести зміни в актовий запис № 06, складений 14 листопада 2019 року Виконавчим комітетом Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області, у відомостях про дитину: в графі прізвище змінити прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » , у відомостях про батька: вказати « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України , уродженець с.Коровій Яр Краснолиманського району Донецька область». 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Юрій КОПТЄВ