П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2026 | Справа №607/17494/26 Провадження №3/607/4938/2026

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
ОСОБА_1 03 серпня 2026 року о 23 год. 40 хв. в м.Тернопіль, по вул.Збаразька, 23, керував електросамокатом VEVI, і.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 №ARLM-0307, що підтверджується тестом №932 від 03 серпня 2026 року, результат огляду 0,53 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим огляд проводився у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, результат позитивний, що підтверджується висновком №271 від 04 серпня 2026 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що електросамокат не відноситься до транспортних засобів, тому його дії не підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Проаналізувавши зібрані по справі докази та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Попри те, що ОСОБА_1  свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, його винуватістьдоводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 736705 від 04 серпня 2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 03 серпня 2026 року о 23 год. 40 хв. в м.Тернопіль, по вул.Збаразька, 23, керував електросамокатом VEVI, і.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 №ARLM-0307, що підтверджується тестом №932 від 03 серпня 2026 року, результат огляду 0,53 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим огляд проводився у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, результат позитивний, що підтверджується висновком №271 від 04 серпня 2026 року;
- відеозаписами, що містяться на оптичному носію інформації – диску DVD-R, яким підтверджуються обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 736705 від 04 серпня 2026 року. Зокрема, на відеозаписі під назвою part_00000_export-66ikl зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в ході керування електросамокатом по автомобільній дорозі. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками: виражене тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (00:08:37). ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. За результатом проведеного огляду (прилад ALCOTEST 7510 №ARLM-0307) встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння – 0,53 ‰ (00:11:15). Із вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній погодився. За результатом проведеного огляду у медичному закладі – КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №271 від 04 серпня 2026 року. На відеозаписі з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_1 електросамокатом VEVI, і.н. НОМЕР_1 03 серпня 2026 року о 23 год. 40 хв. в м.Тернопіль, по вул.Збаразька, 23;
- роздруківкою результату огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Alcotest 7510 №ARLM-0307 від 03 серпня 2026 року, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,53 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 серпня 2026 року, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №271 від 04 серпня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;
- результатом лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю №501 від 04 серпня 2026 року (КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР), відповідно до якого при дослідженні крові ОСОБА_1 газохроматографічним методом, знайдено 0,62 проміле етилового спирту;
- даними рапорту поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшого лейтенанта поліції Дзьоба О. від 04 серпня 2026 року.
Враховуючи наведене, суд критично відноситься до доводів ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у своїй належності, допустимості та достатності. Суд оцінює вказані доводи як намагання ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Суд враховує, що ОСОБА_1  не заперечує факту керування електросамокатом марки «VEVI» у місці та за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим він зазначає, що електросамокат не підпадає під ознаки транспортного засобу, тому він не може бути суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначені доводи суд оцінює критично виходячи з наступного.
Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів,оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року №2956-IX ( із змінами, внесеними згідно із Законом№3220-IXвід 30 червня 2023) передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини ,що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них (ст.2). У статті 1 згаданого Закону, серед інших понять визначено, що: 1) легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину; 2) низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Отже, цим нормативно-правовим актом визначено, що легкі електричні транспортні засоби є транспортними засобами і вони поділяються на дві категорії:
1) легкий персональний електричний транспортний засіб: має від одного колеса, електродвигун потужністю до 1000 Вт і розвиває максимальну швидкість до 25 км/год. (до цієї категорії підпадають всі прокатні самокати);
2) низько швидкісний легкий електричний транспортний засіб: має від двох коліс та може їхати зі швидкістю 10-50 км/год. (пристрої, які їдуть зі швидкістю понад 50 км/год не підпадають в ці категорії й розглядатимуться як мотоцикли).
Аналогічні поняття легких електричних транспортних засобів визначені і у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (закон в редакції Закону №3492-ІV від 23 лютого 2006 зі змінами).
Відтак, з набуттям чинності Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023), керування легким електричним транспортним засобом (елетросамокатом) в стані алкогольного сп`яніння тягне відповідальність встановлену ст.130 КУпАП.
Поняття «транспортний засіб», яке визначене у п.1.10 Правил дорожнього руху України (затверджені Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами), не суперечить поняттям, визначеним у Законі України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року).
Правилами дорожнього руху розмежовано поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» (п.1.10 ПДР).
Згідно з ПДР: «транспортний засіб» - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Останній термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
З урахуванням того, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким «транспортним засобом», а не тільки «механічним транспортним засобом», ОСОБА_1  у даному випадку, є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише в разі присвоєння йому номерного знаку чи за наявності посвідчення водія в особи, яка ним керує.
Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про правотворчу діяльність», закони України (в т.ч. Закон № 2956-IX від 24 лютого 2023 року із змінами) в ієрархії нормативних актів мають вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України (в т.ч. ПДР), а тому при визначенні поняття «транспортний засіб» у даному випадку необхідно враховувати вимоги Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року).
У даному випадку не береться до уваги поняття «транспортного засобу», яке визначене у примітці до ст.121 КУпАП, оскільки у цій нормі чітко визначено перелік правопорушень, яких стосується таке поняття (121-126, 127-1 128-1, частинах першій і другій ст.129, ст.ст.132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 КУпАП) і серед цих правопорушень відсутня ст.130 КУпАП.
В цьому контексті суд також приймає до уваги висновки, викладені у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за якими використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електросамокат, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суд зауважує на тому, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.9.а ПДР України.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись статтями 7, 9, 36, 40-1, 130, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу (34 000), зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя | Т. Я. Багрій