Справа №: 671/914/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року  Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої – судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового засідання Кошонько Н.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 21.04.2026 серії АВ № 00010444.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 21.04.2026 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державною службою України з безпеки на транспорті Павлюсюк М.В. встановлено, що 20.03.2026 о 17 год. 53 хв., за адресою М-30, км 862+259, Дніпропетровська область, транспортний засіб MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438 % (2,975 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, загальної довжини транспортного засобу на 35,259 % (6,611 м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м, загальної ширини транспортного засобу на 45,654 % (1,187 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2,6 м., загальної висоти транспортного засобу на 7,900 % (0,316 м) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП. та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АВ №00010444 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн. 00 КОП.
Вказує, що вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в постанові відсутнє чітке нормативне обґрунтування застосованих значень похибок щодо кожного параметра вимірювання, в постанові не наведено нормативного документа, який визначає допустиму похибку для кожного виду вимірювань, не зазначено, яким саме способом обчислювались величини похибок, не наведено джерела походження застосованих коефіцієнтів та відсутнє пояснення, чому для різних параметрів використано різні значення похибки. Вказане унеможливлює перевірку правильності розрахунків та ставить під сумнів достовірність результатів автоматичної фіксації.
Позивач зазначає, що у постанові як нормативне обґрунтування стандартів габаритно-вагових параметрів застосовано ДСТУ OIML R 134-1:2010. Разом з тим зазначений стандарт не містить положень щодо вимірювання довжини, ширини, висоти транспортного засобу, допустимих похибок для лінійних параметрів. Таким чином, використання цього стандарту як підстави для визначення похибки габаритних параметрів є недопустимим. Для вимірювання лінійних параметрів транспортних засобів підлягають застосуванню відповідні метрологічні стандарти, зокрема ДСТУ OIML R 129, однак постанова не містить жодного посилання на нормативний документ, який визначав би допустиму похибку саме для вимірювання довжини, ширини та висоти. Це виключає можливість перевірити законність обчислення перевищення встановлених нормативів. 
Вказує, що у постанові зазначено, що технічний засіб має свідоцтва про повірку № 354 та № 4/7038, дійсні до 01.05.2026. Разом з тим у матеріалах справи відсутні: копії свідоцтв про повірку; перелік параметрів, що охоплювались повіркою; значення максимально допустимих похибок; підтвердження того, що повірка охоплює вимірювання габаритних параметрів. За відсутності вищевказаного неможливо перевірити чи відповідав прилад вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та чи був він придатний для вимірювання саме тих параметрів, які стали підставою для притягнення до відповідальності.
Тож, дану постанову позивач вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому вважає, що постанова серії АВ № 00010444 від 21.04.2026підлягає скасуванню, а справа закриттю.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Від представника відповідача – Державної служби України з безпеки на транспорті Риженко І.С., до суду надійшов письмовий відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та вказав, щоперевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134 1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT) та ТУ та ДСТУ 8809:2018. Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт-Xнорм-похибка пристрою)/Xнорм)*100%. Xфакт – фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм – нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до п. 22.5 ПДР. Похибка пристрою – регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі. 
Вказує, що Уктртрансбезпека завжди трактує допустиму похибку на користь перевізника, тобто віднімаючи її максимально допустиму, а не фактичну при коректному ваго-габаритному контролі від тих показників, які зафіксовані WIM комплексом. Так, встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; 4 вісь; 5 вісь; 6 вісь; відстань між вісями 1-2: 2610 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 13080 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 – 6800 кг, 2 - 7300 кг, 3 - 11200 кг, 4 - 7550 кг, 5 - 7250 кг, 6 - 7650 кг, загальна маса - 47750 кг, висота - 4.376 м.; ширина - 3.887 м.; довжина - 25.961 м. Згідно формули, зроблено розрахунки та встановлено: - перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438% (2.975 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, *% перевищення = ((47750 – 40000 кг) –10%*47750/40000 кг)*100% = 7,438%; - перевищення загальної довжини транспортного засобу на 35,259% (6.611 м.) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м., *% перевищення = ((25,961 м – 18,750 м – 0,6 м) / 18,750 м) * 100% = 35,259%; - перевищення загальної ширини транспортного засобу на 45,654% (1.187 м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., *% перевищення = ((3,887 м – 2,6 м – 0,1 м) / 2,6) * 100% = 45,654%; - перевищення загальної висоти транспортного засобу на 7,900% (0.316 м.) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м., *% перевищення = ((4,376 м – 4 м – 0,06 м) / 4) * 100%= 7,900%.
Зазначає, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
У поданій відповіді на відзив позивач вказав, що на момент здійснення перевезення 20.03.2026 транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 (причіп TAD, ВХ9247ХF), мав чинний дозвіл № 2026-13856801-712 НГ від 18.03.2026 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області, строком дії з 18.03.2026 по 28.03.2026. Відповідач зазначає, що фактично зафіксована довжина склала 25,961 м (при дозволеній 24,00 м), ширина — 3,887 м (при дозволеній 3,50 м), висота — 4,376 м (при дозволеній 4,00 м), загальна маса — 47 750 кг (при дозволеній 40 000 кг). На підставі цього відповідач робить висновок, що рух здійснювався «з відхиленням від зазначених параметрів у дозволі». Проте відповідач у своєму відзиві сам визнає та застосовує різні значення похибок для різних параметрів: для маси — 10% від фактичного значення, для довжини — 600 мм, для ширини — 100 мм, для висоти — 60 мм. Також, якщо застосувати єдину для всіх параметрів похибку у розмірі 10%, скориговані значення складуть: довжина — 25,961-2,596 = 23,365 м (дозволено 24,00 м), ширина — 3,887-0,389 = 3,498 м (дозволено 3,50 м), висота — 4,376-0,438 = 3,938 м (дозволено 4,50 м). Тобто всі габаритні параметри після коректного застосування похибки знаходяться в межах виданого дозволу. Щодо маси: з урахуванням тієї ж 10% похибки скоригована маса складає 47750-4 775 = 42975 кг, що лише на 7,44% перевищує дозволені 40000 кг — і саме цей показник відповідач використав у постанові. Також, твердження відповідача про те, що «наявність дозволу не спростовує факту вчинення правопорушення, а навпаки підтверджує недотримання умов його використання» є безпідставним, оскільки перевищення параметрів дозволу встановлено виключно на підставі нескоригованих на відсоток похибки показань WIM-комплексу, урахування метрологічної похибки є законодавчо встановлено. Окрім того, відповідач у відзиві так і не зазначив, яким саме нормативним документом встановлено допустимі похибки для вимірювання довжини (600 мм), ширини (100 мм) та висоти (60 мм) транспортного засобу. Відзив містить лише загальне посилання на ДСТУ OIML R 134-1:2010 та ДСТУ 8809:2018, однак не пояснює, чи розповсюджуються ці документи на габаритні вимірювання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В силу ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд перевіряє законність та обґрунтованість винесення постанови та досліджує, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.
В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Судом встановлено, що 21.04.2026 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державною службою України з безпеки на транспорті Павлюсюк М.В., винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ № 00010444, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн. (а.с. 8).
Відповідно до вказаної постанови, 20.03.2026 о 17 год. 53 хв. за адресою М-30, км 862+259, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438 % (2,975 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, загальної довжини транспортного засобу на 35,259 % (6,611 м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м, загальної ширини транспортного засобу на 45,654 % (1,187 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2,6 м, загальної висоти транспортного засобу на 7,900 % (0,316 м) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Згідно із ч. 3 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення), який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. 
Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (п. 5 Положення).
Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.
Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 у справі № 917/210/19.
Згідно із ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено параметри транспортних засобів та їх составів за умови дотримання яких допускається їх рух. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (надалі Порядку № 1174).
Відповідно до п. 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
За змістом п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Пунктом 14 Порядку № 1174 передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Згідно із п. 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Відповідно до п. п. 16, 17 Порядку № 1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Суд зауважує, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).
Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Як зазначено у постанові серії АВ № 00010444 від 21.04.2026 року, при проведенні вагового контролю використовувався технічний засіб WIM58, WAGA-WIM40, CRUA-01 VVE, свідоцтво про повiрку законодавчо регульованого засобу вимiрювальної технiки № 354 чинне до 01.05.2026, № 4/7038 чинне до 01.05.2026.
Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-30, км 862+259. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувались вимірювальне обладнання автоматичного пункту - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі.
Представником відповідача до відзиву на позов надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимiрювальної технiки № 354, термін дії до 01.05.2026 та № 4/7038, термін дії до 01.05.2026, приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі.
Таким чином, оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, тому суд приходить до висновку, що сумніви про дотримання відповідної процедури проведення габаритно-вагового контролю, спростовуються наданими представником відповідача доказами.
За наслідками проведення габаритно-вагового контролю було встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 ПДР України. 
Щодо доводів позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наявність діючого дозволу на рух транспортного засобу MAN TGX, д.н.з. НОМЕР_1 , на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, що відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, є самостійною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, то суд зазначені доводи відхиляє з наступних підстав.
Судом встановлено, що Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області було видано дозвіл № 2026-13856801-712 НГ, на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові та габаритні параметри якого перевищують нормативні на транспортний засіб MAN TGX, д.н.з. НОМЕР_1 , на 1 рейс, на період з 18.03.2026 по 28.03.2026. Вантаж: техніка. Параметри транспортних засобів: довжина – 24 м, ширина – 3,50 м, висота – 4,50 м, загальна вага автопоїзда з вантажем – 40,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь – 11,50 т. 
Як встановлено судом, зазначений дозвіл був чинний на момент фіксації проїзду транспортного засобу, разом з тим, сама по собі наявність такого дозволу, без дотримання визначених ним параметрів руху, не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що вказаний транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ПП «ТРАНС-АВТО-Д», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 11).
Керівником юридичної особі – ПП «ТРАНС-АВТО-Д» є ОСОБА_1 .
Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).
Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку № 1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, зокрема, постанова містить в собі опис обставин, установлених під час розгляду справи; відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення та повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та вимогам Інструкції № 512 та Додатку 1 до неї.
Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.
Посилання позивача, що в постанові відсутнє чітке нормативне обґрунтування застосованих значень похибок щодо кожного параметра вимірювання є безпідставними, оскільки як було зазначено, в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438 % (2,975 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, загальної довжини транспортного засобу на 35,259 % (6,611 м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м, загальної ширини транспортного засобу на 45,654 % (1,187 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2,6 м, загальної висоти транспортного засобу на 7,900 % (0,316 м) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Не зазначення в постанові вказаних похибок не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України.
Законодавством чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. У даній справі перевищення навантаження становить більше 2%.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення серії АВ № 00010444 від 21.04.2026, мали місце, а головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державною службою України з безпеки на транспорті Павлюсюк М.В., діяла в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.
Керуючись ст. ст. 132-1, 222, 251, 278, 279, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код - НОМЕР_3 )	
Відповідач:	Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51; код ЄДРПОУ - 39816845)	

Повне судове рішення складено 07 липня 2026 року.

Суддя              О.М. Бабій