Справа № 675/1109/26
Провадження № 1-кп/675/131/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" липня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 12026244060000209 про обвинувачення 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше судимого 24 червня 2026 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України, 
в с т а н о в и в :
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2026 року у справі № 675/965/26 щодо ОСОБА_3 видано обмежувальний припис строком на шість місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження його прав, а саме:
1) заборонено ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) заборонено ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею;
3) заборонено ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Однак ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вищевказаним рішенням суду, діючи умисно, з метою невиконання тимчасових обмежень (приписів), визначених вищевказаним рішенням суду, яке згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання рішення, 01 липня 2026 року о 18 год 00 хв прийшов до місця проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із нею сварку та образливо чіплявся до неї.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 03 липня 2026 року о 09 год 00 хв та в подальшому о 13 год 00 хв прийшов до помешкання ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, зайшов у її житловий будинок та вчинив із нею сварку.
Крім того, 30 червня 2026 року, 01 липня 2026 року, 06 липня 2026 року, 07 липня 2026 року, 09 липня 2026 року, 10 липня 2026 року, 11 липня 2026 року, 12 липня 2026 року та 13 липня 2026 року ОСОБА_3 через мобільний месенджер «Viber» здійснював телефонні дзвінки та надсилав смс-повідомлення особистого характеру ОСОБА_4 , на які остання не відповідала. 
Таким чином, ОСОБА_3 порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження щодо заборони наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання ОСОБА_4 та заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно зі змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та вказав, що згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 також написала заяву, в якій зазначила, що згодна із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.
Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису.
Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, перебуває на обліку у лікаря нарколога, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_3 слід визначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 390-1 КК України строком на 2 роки, що буде відповідати меті покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до положень ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
Правила складання покарань визначені положеннями ст. 72 КК України.
З урахуванням положень ст. 72 КК України та правових позицій Верховного Суду у постановах від 12 травня 2025 року у справі № 638/7426/24, від 13 травня 2024 року у справі № 335/1211/23 при складанні покарань за сукупністю вироків слід виходити із того, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт. 
Отже, на підставі ч. 1 ст. 71, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2026 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки 10 днів.
Окрім того, зважаючи на особу правопорушника та обставини скоєного діяння, суд вважає за необхідне в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення останнього для проходження програми для кривдників строком на три місяці.
Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 71, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2026 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 10 (десяти) днів пробаційного нагляду. 
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1