Справа № 464/2780/26
пр.№ 2/464/2330/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2026 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Жили В.С.,
за участі: секретаря судового засідання – Леонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі – МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача 30 670,47 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. 
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 19.09.2025 о 10:30 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda», н.з. НОМЕР_1 , на вул. Тернопільська, 36 у м. Львові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався слідом за ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 10.9 та п. 2.3. б Правил дорожнього руху. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2025 у справі № 464/6721/25, яка набрала сили 15.12.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Дані Єдиної централізованої бази даних МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, «Mazda», н.з. НОМЕР_1 , був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також відомостей, що водій ОСОБА_1 підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР/230407626 (дія з 28.06.2025 року по 27.06.2026 року), страховик – АТ ЦСК «Країна», про що до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ внесенні відповідні відомості. 
З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), на підставі ст.ст. 32, 33, п. 43.1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 , який є власником «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 22.09.2025 та із заявою на виплату страхового відшкодування від 22.09.2025, на підставі чого МТСБУ перерахувало потерпілому ОСОБА_2 суму відшкодування у розмірі 30 220,47 грн., а також ФОП ОСОБА_3 за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого в сумі 450,00 грн.
Враховуючи наведене, відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати, МТСБУ отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу). Беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодована шкода МТСБУ, що порушує його законні права та інтереси, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму регламентної виплати у розмірі 30 670,47 грн.
Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 30.04.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Позивач МТСБУ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання 07.07.2026, не забезпечив явку свого представника у таке. Водночас представником позивача Чепіковим О.О. 03.07.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подано заяву, у якій він просив розгляд справи проводити у відсутності представника МТСБУ та не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 07.07.2026 повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засіданн я шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання.
Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи – учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.
Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.
З огляду на викладене, враховуючи те, що судом відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 – 283 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).
Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону).
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2025 у справі № 464/6721/25, що набрала законної сили 15.12.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту означеної постанови встановлено, що ОСОБА_1 19.09.2025 о 10:30 год у м. Львові на вул. Тернопільська, 36, керуючи транспортним засобом марки «Mazda» моделі «Xedos», р.н. НОМЕР_3 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Grandis», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався слідом за ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п.п. 10.9, 2.3.б ПДР.
Окрім цього, ОСОБА_1 19.09.2025 о 10:30 год у м. Львові на вул. Тернопільська, 36, керував транспортним засобом марки «Mazda» моделі «Xedos», р.н. НОМЕР_3 , не маючи права керування таким та будучи позбавленим прав керування транспортними засобами Сихівським районним судом м. Львова від 04.09.2025 на 5 років, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Окрім цього, ОСОБА_1 19.09.2025 о 10:30 год у м. Львові на вул. Тернопільська, 36, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Mazda» моделі «Xedos», р.н. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці вчинення водієм дорожньо-транспортної пригоди із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510 (ARLM – 0403). Результат 2,07 ‰, чим порушив п. 2.9 ПДР.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди з огляду на наведене є встановленою та не підлягає доказуванню. 
За умовами підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Суд констатує, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо страхування транспортного засобу «Mazda», н.з. НОМЕР_1 , за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП.
Окрім цього, з долученої позивачем відповіді від Національної поліції України щодо учасників дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.09.2025 на вул. Тернопільська, 36 у м. Львові, власником транспортного засобу марки «Mazda» моделі «Xedos», н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а водієм учасником дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_1 , що не має права керування транспортним засобом або не має відповідної категорії.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобусерії НОМЕР_5 , власником автомобіля марки марки «Mitsubishi» моделі «Grandis», н.з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 .
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки марки «Mitsubishi» моделі «Grandis», н.з. НОМЕР_4 , на момент настання ДТП, яка мала місце 19.09.2025 була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/230407626 АТ ЦСК «Країна», строком дії з 28.06.2025 по 27.06.2026.
Власник пошкодженого транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Grandis», н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 22.09.2025 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування.
29.10.2025 МТСБУ на підставі поданих потерпілою особою повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяви про виплату страхового відшкодування, протоколу огляду транспортного засобу від 29.09.2025, ремонтної калькуляції № 130302 від 20.10.2025, довідки № 1 від 28.10.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/31727 від 28.10.2025, здійснило власнику пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Grandis», н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 виплату в розмірі 30 220,47 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0033336 від 29.10.2025.
Окрім цього, МТСБУ також поніс витрати на послуги оцінювача ФОП ОСОБА_3 , який 29.09.2025 за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 49а, провів огляд пошкодженого автомобіля, перерахувавши на рахунок останнього 450 грн. 
Відповідно до норм п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Аналізуючи наведені норми закону, беручи до уваги вищевикладене в сукупності, у відповідача ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а МТСБУ виконало покладений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
За таких обставин, позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 30 670,47 грн., з яких: 30 220,47 грн. – розмір регламентної виплати, 450 грн. – витрати на послуги оцінювача.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 328 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 17.07.2026
Керуючись статтями 2, 89, 141, 263 – 265, 268, 280 – 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, – 
ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 30 670 (тридцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 47 (сорок сім) копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтями 273, 289 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17.07.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи, їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8; 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя        Володимир ЖИЛА