Справа № 761/26832/25
Провадження № 2/761/2960/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: Савицького О.А.,
при секретарі: Дибань А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
26.06.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, в якому просить: розірвати договір купівлі-продажу ортопедичної гелевої подушки вартістю 785 грн, укладений дистанційним способом 09.02.2025; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь 785 грн сплачених коштів; стягнути 5 000 грн моральної шкоди та 8 800 грн витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що товар, придбаний через інтернет та доставлений «Новою поштою», виявився неналежної якості (не відповідав заявленим у рекламі характеристикам). Відповідач спочатку погодилася повернути кошти, але після виконання позивачем інструкцій щодо оформлення повернення безпідставно відмовила, а згодом проігнорувала офіційну письмову претензію.
Ухвалою від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх з підстав, зазначених у позові.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, проте остання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій висловила заперечення проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідача.
Вислухавши думку позивачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.02.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір купівлі-продажу ортопедичної гелевої подушки дистанційним способом (через мережу Інтернет).
Факт оплати товару позивачкою в розмірі 785 грн підтверджується копією фіскального чека №3831711294 від 09.02.2025. 
Товар було доставлено оператором «Нова пошта». 
Як зазначає позивачка, після відкриття пакування вона виявила невідповідність товару рекламним та якісним параметрам, що підтверджується доданими до матеріалів справи фотознімками на 4 аркушах та роздруківкою електронного листування.
З наданої копії переписки вбачається, що відповідач спочатку надала згоду на повернення коштів, проте в подальшому відмовила у цьому. 
Надіслана позивачем 18.02.2025 письмова досудова претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавец) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві). Згідно з п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», підтвердження укладення правочину оформлюється касовим або товарним чеком.
Статтями 4, 15 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантовано право споживача на отримання достовірної та своєчасної інформації про продукцію. 
Продаж товару, що не відповідає заявленим характеристикам, є порушенням умов договору та законодавства про належну якість (п. 13 ст. 1 вказаного Закону).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 1 ст. 708 ЦК України, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків або невідповідності товару, споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. 
Оскільки позивачка протягом гарантованого строку виявила недоліки товару та вчасно заявила вимогу про повернення їй грошових коштів, а відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов`язання та проігнорувала претензію, вважає що вимоги про розірвання договору та стягнення 785 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, позивач заявляє вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Суд враховує сталу практику Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у справах № 216/2290/18 та № 569/22346/19), де зазначено: моральна шкода за порушення прав споживача може бути стягнута й у разі, якщо умови договору її прямо не передбачають, оскільки право на її відшкодування є самостійним та гарантованим законом. При визначенні розміру компенсації суд має керуватися принципами розумності, виваженості та справедливості.
Отже, враховуючи що Позивач є особою похилого віку (1956 року народження), непослідовна поведінка продавця (спочатку обіцянка повернути кошти, потім безпідставна відмова та ігнорування претензії) змусила її витрачати додатковий час, зусилля для листування та зазнати тривалого психологічного стресу ("ефект ошуканого споживача") суд вважає, що 
Разом із тим, виходячи з принципу пропорційності та враховуючи ціну самого товару (785 грн), суд вважає заявлену суму у 5 000 грн дещо завищеною і, керуючись засадами розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, у сумі 3 000 грн.
Оцінюючи заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 800,00 грн, надану за договором з ТОВ «Амадео Право» № 1103202507 від 11.03.2025 (згідно з актом та квитанцією), суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/9215/15-ц та КЦС ВС у справі №712/11261/19.
Відповідно до частин 1, 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд не зобов`язаний самостійно зменшувати розмір витрат, якщо про це не заявляє інша сторона, проте, як зазначено у вищевказаних правових висновках Верховного Суду, суд має оцінювати їх реальність, обґрунтованість та пропорційність.
Оскільки відповідачка клопотання про зменшення витрат не подала, а позивачкою надано повний пакет документів на підтвердження понесених витрат (договір, акт виконаних робіт із деталізацією послуг, що включає консультацію, аналіз документів, складання позовної заяви, а також квитанцію), суд доходить висновку, що ці витрати є реальними та обґрунтованими.
За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки у повному обсязі - в сумі 8800,00 грн.
Оскільки Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Судовий збір у розмірі, встановленому законом для позовів майнового та немайнового характеру, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави. в розмірі 3633,60 грн.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. 655, 708, 1166, 1167 ЦК України, ст. 1, 4, 8, 15, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу ортопедичної гелевої подушки, укладений 09 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та Фізичною особи-підприємцем ОСОБА_2 дистанційним способом.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за товар, у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 800 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривень 60 копійок.
В решті вимог позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: