ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 вересня 2026 року справа №200/2197/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Пивовар І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року у справі № 200/2197/23 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди – задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Гребінківської міської ради в оформленні та реєстрації заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до постанови КМУ №265 від 7 лютого 2022 року.
Зобов`язано Виконавчий комітет Гребінківської міської ради прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до вимог ст. 9 Закону України “Про адміністративні послуги”.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: Донецька область, Добропільський район, с. Октябрьське, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795) за наступними реквізитами: рахунок UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 3 578 (три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень 67 копійок. 
Стягнуто з Виконавчого комітету Гребінківської міської ради (місцезнаходження: 37400, Полтавська область, Лубенський район, м. Гребінка, пров. припутня Олексія, буд. № 1, ЄДРПОУ 04057406) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795) за наступними реквізитами: рахунок UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійок. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23, задоволено частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23 - змінено.
В абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23 слова і цифри “судовий збір у розмірі 3578 (три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень 67 копійок” замінено словами і цифрами “судовий збір у розмірі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) гривень 76 копійок”.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23 - залишено без змін.
Вказане рішення набрало законної сили 23 жовтня 2023 року.
10.11.2023 року у справі видано виконавчі листи.
14.04.2026 року до суду надійшла заява від позивача, в якій останній просить постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі, та направити її для виконання суб`єкту владних повноважень (боржнику). Надіслати запит, та дізнатися, як працює система та яким чином усунути заборону надсилання виконавчий лист до виконавчої служби, який має одночасно два підписи КЕП судді чинний і не чинний. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 – задоволено.
Зобов`язано Виконавчий комітет Гребінківської міської ради в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23.
Попереджено керівника Виконавчого комітету Гребінківської міської ради області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
12.05.2026 року Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради подано звіт про виконання даного судового рішення, в якому просить суд прийняти даний звіт та визнати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/2197/23 виконаним належним чином.
В обґрунтування зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 заяву ОСОБА_1 від 04.05.2023 прийнято до повторного розгляду незалежно від способу її первинного надходження (засобами електронної пошти). 
Повторний розгляд заяви здійснено відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян Виконкому. У ході повторного розгляду заяву та додані до неї документи досліджено на відповідність вимогам чинного законодавства, за наслідками чого складено мотивовану відповідь. 
За результатами повторного розгляду листом Виконкому від 13.04.2026 №03-25/1038 заявнику надано мотивовану письмову відповідь із роз`ясненням встановленого законом порядку завершення адміністративної процедури та переліку документів, необхідних для вирішення питання по суті. Крім того, 10.04.2024 ОСОБА_1 особисто звернувся до відділу “Центр надання адміністративних послуг” (ЦНАП) Виконкому із заявою про реєстрацію місця проживання. 
За результатами розгляду поданих документів у здійсненні реєстрації місця проживання було відмовлено у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують право на проживання у житлі. Виконком вважає, що обов`язок, покладений рішенням суду у справі №200/2197/23, виконано належним чином з огляду на таке. 
Рішення суду виконано фактично, оскільки заяву ОСОБА_1 від 04.05.2023 прийнято та повторно розглянуто, а за результатами такого розгляду заявнику надано мотивовану письмову відповідь листом від 13.04.2026 №03-25/1038. Резолютивна частина рішення суду не містить зобов`язання щодо здійснення реєстрації місця проживання, а передбачає обов`язок саме прийняти та розглянути заяву позивача відповідно до вимог законодавства. Законність дій Виконкому щодо відмови у реєстрації місця проживання підтверджена судовими рішеннями у справі №200/2353/24, які стосуються відмови за заявою ОСОБА_1 від 10.04.2024, проте підтверджують ту саму правову позицію.
15.05.2026 року представником Виконавчого комітету Гребінківської міської ради було подано додаткові пояснення, в яких представником зазначено, що після подання зазначеного звіту, з метою забезпечення повноти та належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №200/2197/23, відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради додатково проведено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 04.05.2023 та доданих до неї документів. 
За результатами такого розгляду заявнику направлено додаткову мотивовану письмову відповідь, у якій наведено правову оцінку поданих документів та повідомлено результати розгляду заяви. Зазначена відповідь направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради сплачено судовий збір, що підтверджується доданою квитанцією.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року прийнято звіт Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/2197/23.
Також, 14.05.2026 року до суду надійшла заява, в якій позивач просив суд:
- прийняти до провадження та вирішенню в порядку письмового провадження заяву позивача, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії по справі № 200/2197/23 в порядку ст. 383 КАС України;
- визнати дії/бездіяльність відповідача протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі № 200/2197/23;
- визнати незаконною та скасувати відмову відповідача у вигляді листа від 13.04.2026р № 03-25/1038;
- зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання (перебування) позивача на підставі “інших підтверджуючих документів”, які надають позивачу право на проживання (перебування) в житловому будинку “Л-1” 62,1 м2 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , де позивач фактично і проживає, отримує на двох з дружиною субсидію;
- постановити ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України;
- накласти штраф на відповідача за невиконання судового рішення по справі № 200/2197/23.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що після ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, 01.05.2026р. позивач отримав лист від 13.04.2026р № 03-25/1038 трекінг № 3740000135580 відправлений йому Укрпоштою 27.04.2026р від начальника відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради Л.К. Бондар, де повідомлено, що вони не перевіряють правильність заповнення заяви. 
03.05.2026. позивач надіслав заяву відповідачу “Щодо актуалізація даних ВПО у Реєстрі територіальної громади”, просив: повідомити, з якою дати внесені відомості в реєстр Гребінківської територіальної громади про моє фактичне місце проживання в будинку “Л-1” 62,1 м2, по АДРЕСА_1 . Надати витяг з реєстру Гребінківської територіальної громади про моє фактичне місце проживання по вул. Василя Симоненка (Маяковського) 12, в м. Гребінка Лубенського району, Полтавської області.
06.05.2026 позивач надіслав відповідачу електронною поштою заяву про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) від 04.05.2023р. підписаної зверху ще додатково КЕП 06.05.2026, з додатками, для виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, з супровідним листом та додатками (вх № К-66 від 06.05.2026 додається). Просив, для виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23: 
1. Прийняти до розгляду та виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 по заяві (Додаток 8) про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстровано-го місця проживання (перебування) від 04.05.2023р. підписаної зверху ще додатково КЕП 06.05.2026, з додатками.
2. Врахувати, що законодавство України, не забороняє надсилати на електронну адресу органу реєстрації підписану КЕП, заяву (Додаток 8) про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування).
3. Врахувати, що КЕП (кваліфікований електронний підпис) має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
4. Повідомити телефоном (095)404-45-15, або на електронну адресу pavel 58@ukr.net , чи необхідно відділу реєстрації чи ЦНАП, для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 отримати від мене оригінал заяви (Додаток 8) про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) від 04.05.2023р. крім надісланої мною на електронну адресу цієї ж заяви (Додаток 8), підписаної зверху ще додатково КЕП 06.05.2026.
На 12.05.2026р. відповідач позивачу не повідомляв про необхідність занести йому у відділ оригінал заяви від 04.05.2023р.
12.05.2025р. позивач особисто зайшов до відповідача у відділ ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання, запитав, чи потрібно їм заяву в оригіналі, щоб вони виконали рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, на що позивачу було повідомлено, що оригінал не потрібен. Позивач в ЦНАП поцікавився, чи реєструють вони вхідну документацію, щоб поставити мені на заяві вхідний номер (як доказ що я 12.05.2026р. заходив в ЦНАП відповідача з документами, де позивачу повідомили, що реєструють документацію тільки в головному офісі в канцелярії, у них в ЦНАП не реєструють. заяви 31.08.2023р. через приймальню голови міста за вх. № 2346, позивач вже реєстрував оригінал про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). (Додаток 8), і у відповідача вона була з усіма додатками (додається). Таким чином, для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, позивач, відповідно пункту 35 Порядку подав заяву за формою згідно з додатком 8.
Але відповідач саму заяву (додаток 8) та додатки не розглянув. Рішення та підстави відмови у самій заяві не відобразив, обмежився листом від 13.04.2026р № 03-25/1038, де повідомив, що вони не перевіряють правильність заповнення заяви, та відповіддю від 13.05.2026 за № 03-41/1347, повідомив: “… відсутні правові підстави для внесення до реєстру територіальної громади відомостей про фактичне місце проживання на підставі довідки ВПО” Не підтвердив суду про сплату державі суми судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійок. Тобто, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, не виконав.
20.05.2026 року позивачем було надано додаткові пояснення, в яких позивач просив:
- визнати незаконною та скасувати відмову відповідача у вигляді листа від 14.05.2026р № 03-25/1369;
- зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання (перебування) позивача на підставі “інших підтверджуючих документів”, які надають позивачу право на проживання (перебування) в житловому будинку “Л-1” 62,1 м2 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , де позивач фактично і проживає з 2016р, отримує на двох з дружиною субсидію з 2017р.; 
- постановити ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України. 
- накласти штраф на відповідача за невиконання судового рішення по справі № 200/2197/23, в т.ч, за невиконання рішення в частині сплату державі суми судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійок.
Також, в додаткових поясненнях зокрема зазначив, що рішення та підстави відмови у самій заяві (додаток 8) не відобразив, обмежився листом від 14.05.2026р № 03-25/1369, де повідомив, що надані мною документи до заяви від 04.05.2023р. декларація про готовність об`єкта до експлуатації та технічний паспорт не підтверджують права власності або права користування житлом. Не надав докази Донецькому окружному адміністративному суду про виконання рішення суду в частині сплату державі суми судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійок. Тобто, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23, не виконав.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради та зобов`язання вчинити дії щодо виконання рішення у справі № 200/2197/23 – відмовлено.
Позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив:
Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року, якою прийнятий звіт Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23.
Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради та зобов`язання вчинити дії щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовлено.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у прийнятті поданого звіту через його необґрунтованість, недостатність вжитих заходів для повного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі № 200/2197/23.
Задовольнити заяву позивача, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії по справі № 200/2197/23 в порядку ст. 383 КАС України.
Визнати дії/бездіяльність відповідача протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі № 200/2197/23.
Визнати незаконною та скасувати відмову відповідача у вигляді листа від 13.04.2026р № 03-25/1038 та від 14 05 2026 р. за № 03-25/1369.
Зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання (перебування) позивача на підставі «інших підтверджуючих документів», які надають позивачу право на проживання (перебування) в житловому будинку «Л-1» 62,1 м2 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , де позивач фактично і проживає 10 років, отримує на двох з дружиною субсидію з 2017р.
Апелянт зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що реєстрація місця проживання є повідомним, а не дозвільним характером, і відмова у ній через відсутність певного документа (наприклад, договору оренди чи письмової згоди, якщо право проживання підтверджується іншими документами) є безпідставною. 
Ця позиція Верховного Суду запобігає безпідставним відмовам у реєстрації (прописці) з боку органів реєстрації (ЦНАПів) або ДМС, якщо подані документи не відповідають суворому, стандартному списку, але фактично доводять право особи проживати за цією адресою. В Постанові ВС від 16.11.2022 у справі № 522/18372/19, ВС розглядав питання законності проживання та реєстрації. 
Хоча справа стосувалася зняття з реєстрації, ВС наголосив на тому, що суди мають оцінювати фактичне право особи на проживання, а не лише наявність чи відсутність конкретних документів, передбачених «суворим» переліком. 
Отже, для цілей реєстрації місця проживання будинок або інше приміщення мають відповідати таким ознакам житла як пристосування та придатність для постійного проживання в них. Вказаний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №183/4661/16 (2-а/183/10/17) від 21 серпня 2019 року, №2340/4673/18 від 10 жовтня 2019 року, №826/12955/18 від 31 березня 2020 року, №826/1081/16 від 29 липня 2020 року. 
З урахуванням висновків Верховного Суду, позиція позивача полягає в тому, що, враховуючи приписи пункту 3 статті 9 Закону України від 05 листопада 2021 року №1871-ІХ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі - Закон №1871-ІХ) та пункту 35 Порядку №265, реєстрація місця проживання (перебування) особи проводиться також на підставі «інших підтверджуючих документів», право на проживання (перебування) в житлі. які надають
Відповідач не врахував системний аналіз Верховного Суду, щодо положень частини другої статті 9 та підпункту 5 пункту 35 Порядку, які свідчить про те, що від особи вимагається надання разом із заявою про реєстрацію місця проживання документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, при цьому, наведений у пункті 3 частини другої статті 9 Закону №1871-IX та підпункті 5 пункту 35 Порядку перелік таких документів є примірним , а не вичерпним. Постанови КАС/ВС у справаі № 580/6452/23 від 06.12.2024).
Позивач надав «інші підтверджуючі документи» (п.53 , які надають право на проживання (перебування) в житловому будинку «Л-1» 62,1 м2 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , де і проживає вже майже 10 років:
1. Технічний паспорт, де відповідно до технічного висновку про проведення 03.05.2019р технічного обстеження (сторінка 3 техпаспорт 2019р) встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку «Л-1»; літньої кухні «Ж» ; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З». 
2. Витяг з реєстру будівельної діяльності Единої державної електронної системи у сфері будівництва щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта ІУ101220330658 .
3. Довідка ВПО (внутрішньо переміщеної особи) за 2019 та 2024р. 
4. Та інші. Органи місцевого самоврядування (ЦНАПи, виконкоми) зобов`язані внести дані про місце проживання ВПО до своїх реєстрів на підставі довідки ВПО, оскільки: 1. Довідка про взяття на облік ВПО підтверджує фактичне проживання. 2. Особа зобов`язана повідомити про зміну місця проживання протягом 10 днів. 3. ОМС, отримавши таку інформацію, вносить дані до Реєстру територіальної громади (актуалізація даних). Подання документа про право власності на житловий будинок при реєстрації місця проживання позивача , не є обов`язковим.
Висновки Верховного Суду щодо судового контролю. 
Верховний Суд зазначив у постанові від 25.06.2020 р. у справі № 0240/2226/18-а : "...26. Таким чином, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності". 
Верховний Суд звернув увагу, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або невчинені) на виконання судового рішення, в окремому позовному провадженні не розглядаються. Постанова Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 640/17504/19 (адміністративне провадження № К/9901/26030/21). 
Стосовно сутності судового контролю у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 р. у справі № 295/13613/16-а зазначено, що ст.ст. 382–383 КАС України визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду.
Висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень.
Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 зробив наступний правовий висновок: "…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким".
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який надіслав матеріали справи, які сформовані в електронній формі та частково в паперовій формі.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив матеріали справи у змішаній формі (електронно-паперовій) і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвал суду, виходячи з наступного.
Щодо звіту відповідача.
За ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 382-2, ч. 1, 2 ст. 382-3 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно до ч. 2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Конституційний Суд України в рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина “судового процесу” для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оцінюючи наданий відповідачем звіт від 12.05.2026 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року по справі №200/540/25 в повному обсязі.
Листом відповідача від 13.04.2026 року № 03-25/1038 повідомлено позивача про те, що, виконуючи рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2023, справа №200/2197/23 про прийняття та розгляд заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради ( далі - Відділ) повторно розглянуто його заяву від 04.05.2023 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, яка надійшла засобами електронної пошти з супровідним листом, в якому позивач просив перевірити правильність заповнення заяви та надати реквізити для сплати і суму мита. 
Відділ вкотре повідомив, що не перевіряє правильність заповнення заяв, наданих засобами електронного зв`язку. А для забезпечення надання адміністративних та дозвільних послуг при Гребінківській міській раді та її виконавчому комітеті було створено відділ “Центр надання адміністративних послуг” (далі ЦНАП). Суб`єкт звернення для отримання адміністративної послуги звертається особисто або через представника на підставі довіреності до адміністратора відділу ЦНАП. Відповідно до п.8, ст.12 Закону України “ Про адміністративні послуги”, якщо адміністративні послуги надаються у центрах надання адміністративних послуг, суб`єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб`єктам звернення оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг) поза зазначеними центрами, їх територіальними підрозділами та віддаленими (у тому числі пересувними) робочими місцями адміністраторів, крім випадків подання заяв з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
Відповідно до ст.9 ЗУ “Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні”, у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:
паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;
документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів У країни);
документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;
військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю • на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
У разі відсутності документів, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказаний лист було направлено на адресу позивача засобами Укрпошта 27.04.2026 року та вручено особисто 01.05.2026 року, про що свідчить підпис позивача на повідомленні про отримання. 
Листом відповідача від 14.05.2026 року № 03-25/1369 повідомлено позивача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №200/2197/23 відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради повторно розглянуто його заяву від 04.05.2023 щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також додані до неї документи. 
Під час розгляду досліджено надані позивачем документи, зокрема декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та технічний паспорт. За результатами розгляду встановлено, що подані документи не підтверджують права власності або права користування житлом, адреса якого заявлена для реєстрації місця проживання. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації підтверджує факт завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію, однак не є документом, що посвідчує право власності чи право користування житлом. Технічний паспорт містить відомості щодо технічних характеристик об`єкта нерухомого майна, проте також не є документом, що підтверджує право на проживання у відповідному житлі. 
Відповідно до статті 9 Закону України “Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні” для здійснення реєстрації місця проживання подаються, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання у житлі. Аналогічна правова оцінка поданих позивачем документів надана рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі №200/2353/24, які набрали законної сили. У зв`язку з викладеним за результатами повторного розгляду заяви відсутні правові підстави для здійснення реєстрації місця проживання за поданими документами.
Вказаний лист було направлено на адресу позивача засобами Укрпошта 14.05.2026 року.
Вказані обставини щодо надання відповіді та отримання відповідних листів позивачем не оспорюються і не спростовуються. 
Отже відповідачем в повному обсязі було виконано рішення суду від 31.07.2023 у справі №200/2197/23.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про прийняття звіту про виконання судового рішення від 31 липня 2023 року у цій справі.
Щодо заяви позивача порядку ст. 383 КАС України, апеляційний суд враховує наступне.
За ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.
За ч.ч. 1, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. 
Зазначені уст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/2197/23 судом зроблено наступні висновки:
“Як зазначено позивачем у позові, 15.05.2023 року він відвідав відділ ЦНАП Гребінківської міської ради щодо отримання послуги про реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Однак, ЦНАП Гребінківської міської ради заяву відповідача про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) не прийнято.
Судом також встановлено, що 15.05.2023 року Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради позивачу надано роз`яснення за вих. № 03-24/1173, в якому зазначено, що для забезпечення надання адміністративних послуг та дозвільних послуг при Гребінківській міській раді та її виконавчому комітеті було створено відділ “Центр надання адміністративних послуг”. Суб`єкт звернення для отримання адміністративних послуг звертається особисто або через представника а підставі довіреності до адміністратора відділу ЦНАП. Відповідно до п. 8 ст. 12 Закону України “Про адміністративні послуги” якщо адміністративні послуги надаються у центрах надання адміністративних послуг, суб`єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб`єктам звернення оформленні результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг) поза зазначеними центрами, їх територіальними підрозділами та віддаленими (у тому числі пересувними) робочими місцями, адміністраторів, крім випадків подання заяв з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг.
Проте, відповідач не заперечує факт звернення позивача із заявою про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), однак відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 не було надано відповідних документів для реєстрації місця проживання у житловому будинку Л-1, за адресою: АДРЕСА_1 визначених порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265. У зв`язку з чим ЦНАП Гребінківської міської ради не здійснив декларування місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не приймав відповідного рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача щодо подання заяви про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до ч. 4, 10, 11 ст. 9 Закону України “Про адміністративні послуги”, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання протиправною відмови відповідача набрати та зареєструвати заяву про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що відповідно до п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, відсутність необхідних документів при зверненні із відповідною заявою є підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, проте не надає суб`єкту надання такої адміністративної послуги права відмовити в оформленні заяви та її розгляді по суті.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого у вигляді листа № 03-24/1173 від 15.05.2023 року; про визнання протиправною відмову відповідача визнати житлове право та зареєструвати місце проживання позивача у житловому будинку Л-1, за адресою: АДРЕСА_1 громада, після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022р. шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ101220330658 та про зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: Україна, Полтавська область, вул. Маяковського, буд 12, м. Гребінка, Лубенського району, Гребінківська територіальна громада, з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було розглянуто заяву позивача про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) по суті та відповідного рішення щодо відмови в реєстрації місця проживання не приймалося, а отже такі вимоги є передчасними.”
Таким чином, як вбачається з позовних вимог та змісту рішення суду від 31 липня 2023 року у справі №200/2197/23, судом досліджувалися обставини лише щодо нерозгляду заяви позивача про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) по суті.
Водночас, як було зазначено, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 – задоволено.
Зобов`язано Виконавчий комітет Гребінківської міської ради в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23.
Попереджено керівника Виконавчого комітету Гребінківської міської ради області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року прийнято звіт Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23.
Тобто, судом за результатом розгляду звіту поданого відповідачем було встановлено, що рішення суду від 31 липня 2023 року по справі №200/2197/23 виконано відповідачем в повному обсязі, в частині розгляду заяви позивача. Крім того, відповідачем надано платіжну інструкцію №462 від 14.05.2026 року якою підтверджено сплату судового збору у розмірі 715,73 грн. що стягнуто з Виконавчого комітету Гребінківської міської ради на користь спеціального фонду Державного бюджету України.
Водночас, в межах ст. 383 КАС України суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду. У порядку ст. 383 КАС України окремо від рішення суду не перевіряється питання “врахування правової оцінки”, яка наведена в ухвалі суду, що прийнята за наслідками розгляду заяви позивача в порядку вказаної статті.
Суд бере також до уваги те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання протиправною відмову виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 0.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: Україна, Полтавська область, вул. Василя Симоненка, буд 12, м. Гребінка, Лубенського району, Гребінківська територіальна громада, визнання за позивачем права на реєстрацію місця проживання з правом проживання ВПО з реєстрацією у будинку Л-1, за адресою: АДРЕСА_1 , після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 року шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ101220330658, зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: АДРЕСА_1 , Гребінківська територіальна громада, з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), з адреси: Донецька обл, Покровський район, Шахівська сільська рада с. Шахове (до перейменування Октябрська с/ рада с. Октябрське, Добропільського району Донецької області) – відмовлено, тобто питання щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 0.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку Л-1 було вирішено судом та йому надана правова оцінка.
Крім того, під час розгляду справи №200/2197/23 судом не надавалася правова оцінка підставам реєстрації або відмови у реєстрації місця проживання позивача, не досліджувалися відповідні докази на підтвердження підстав для здійснення відповідних реєстраційних дій з огляду на відсутність відповідного рішення відповідача по суті, а тому у суду відсутні підстави для визнання незаконною та скасування відмови відповідача у вигляді листа від 14.05.2026р № 03-25/1369 та зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання (перебування) позивача на підставі “інших підтверджуючих документів”, які надають позивачу право на проживання (перебування) в житловому будинку “Л-1” 62,1 м2 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , де позивач фактично і проживає з 2016р, отримує на двох з дружиною субсидію з 2017р.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача в порядку ст. 383 КАС України щодо визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради у вигляді листа від 14.05.2026 № 03-25/1369 та зобов`язання зареєструвати місце проживання (перебування) позивача на підставі “інших підтверджуючих документів” при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі № 200/2197/23.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Апеляційний суд не надає правову оцінку решті доводів апелянта, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та не підтверджені жодними належними, достовірними та допустимими доказами в розумінні норм КАС України та є лише припущеннями. 
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвали прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для скасування ухвал суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 382, 382-2, 382-3, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року у справі № 200/2197/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 9 вересня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.В. Гайдар

І.В. Пивовар